44 



de paa ingen Maade naa en saadan Udvikling som hos Bram- 3 

 og Knort egaas 4 , have de dog præget Kraniets Form ikke blot 

 ved at efterlade Mærker, men ogsaa ved at foraarsage nogen 

 Indsnævring af Panden mellem Øjenhulerne. Dette ses saa godt 

 som ikke hos Sædgæs, men lignende Forandringer i Kraniet 

 kunne ses hos den grønlandske Stokand 5 , visse Racer af Edder- 

 fuglen, og et Kranie af en Graagaas, Anser fems fra Vestnorge 

 (maaske er den af Brehm i Handb. Naturg. Vogel Deutsch- 

 lands, pag. 836 (1831) (Kiisten Norwegens) beskrevne Anser 

 syluestris en virkelig kendelig Race af Graagaasen og skulde 

 altsaa hedde Anser fems syluestris eller A. anser sylvestris Br.) 

 viste en betydelig Udvikling af Næsekirtlerne 6 og efter disses 

 Fjærnelse en stærk Indsnævring af Panden 7 mellem Øjenhulerne. 



Det kan næppe betvivles, at der er en Sammenhæng mellem 

 Levemaaden og Udviklingen af disse Næsekirtler, og at en mere 

 maritim Livsførelse tilskynder eller nødvendiggør deres Vækst. 

 Den kortnæbbede Gaas's i Forhold til Kroppen mindre Hoved 

 og navnlig Næb er da rimeligvis Udtryk for, at denne Art 

 »græsser« (af bider Græs) mindre end til Eks. Sædgaasen og er 

 ved at slaa ind paa at søge sin Næring mere i Vandet, maaske 

 paa Knortegaasens Vis; paa lignende Maade kan Forandringen 

 tænkes opstaaet i Kraniet hos de ved det salte Atlanterhavsvand 

 paa Norges Vestkyst levende Graagæs (hos danske Graagæs er 

 Næsekirtlernes Indtryk 7 ofte kun ganske svagt antydet), og naar 

 hertil kommer, at ikke faa Forhold i det Ydre (Fjerdragt og 

 Benfarve) nærme den kortnæbbede Gaas til Graagaasen, synes 

 der ikke at være nogen Grund til at opfatte den som en Race 

 af Sædgaasen. 



Med den ny Anser neglectns er Ligheden altsaa, bortset fra 

 Næb og Benfarve, ikke stor. 



Denne minder i det Ydre meget mere om Sædgaasen, saa 

 meget, at det efter de hidtil sete Stykker at dømme næppe vil 

 være let i alle Tilfælde at genkende Sushkins Gaasen efter 

 tørre Skind. 



At Hovedet paa Gaasen fra Ballum er meget mørkt, er vist 

 nok, men baade Sædgæs og kortnæbbede Gæs have meget mørke 

 Hoveder, naar de først paa Vinteren lige have fældet, saa det 

 kan for denne Egenskabs Vedkommende højst siges at dreje sig 



3 Se Fig. 2, Side 40. 4 Se Fig. 1, Side 40. 5 Se Fig. 5 og 6, Side 41. 

 6 Se Fig. 7, Side 42. 7 Se Fig. 9 og 8, Side 43. 



