46 



lidet de angivne Skelnemærker ere til at lide paa for svenske 

 Sædgæs's Vedkommende. 



Det vil efter det foreliggende ikke være let at afgøre, om 

 Sushkins Gaas bør opfattes som en Art eller en Race; i sidste 

 Tilfælde synes det at ligge nærmest at opfatte den som hørende 

 til Sædgæssene; indtil nu er det foreliggende Stof utilstrækkeligt 

 til at dømme om Sagen. Men det staar fast, at denne Form, 

 Art elle Race, har vist sig her i Danmark. 



BARTRAMS KLIRE, BARTRAMIA LONGICAUDA 

 (BECHST.) 



NY FOR DANMARK 



AF 



E. LEHN SCHIOLER 



Den 5te November 1920 fandtes en Bartrams Klire mellem 

 nogle Bekkasiner og Brokfugle hos en Vildthandler her i Byen. 

 Den var indsendt fra Vestjylland, fra Tim, hvor den var skudt 

 et Par Dage i Forvejen. Den var meget forskudt men ganske 

 frisk, saa at Benenes gule Farve var tydeligt fremtrædende, og 

 Kønsbestemmelsen kunde lettelig foretages; det var en ung Hun 

 med tynd og ret Ægleder. 



Arten er tilforn truffen i Europa, et Par Gange i Italien og 

 paa Malta, desuden 11 Gange i England (siden 1851), i næsten 

 alle Tilfælde sent om Efteraaret ligesom her. 



Dens Hjem er i Amerika, hvor den jmgler fra det nordvest- 

 lige Alaska »southern Mackenzie, central Keewatin, central Wis- 

 consin, southern Michigan, southern Ontario, and southern Maine 

 to southern Oregon, northern Utah, central Oklahoma, southern 

 Missouri, southern Indiana, and northern Virginia; winters on 

 the pampas of South America to Argentina; in migration occurs 

 north to Newfoundland and in Europe; accidental in Australia«. 

 (Check-List of North American Birds. Third Ed. New York 1910). 



Arten staar Klirerne nær; ved sin lange Hale minder den om 

 Mudderkliren og dennes amerikanske Slægtning A. macularia 



