54 



Hydrochelidon leucoptera angives af H. Winge (1907) som 

 »Tilfældig Gjæst fra Syd- eller Sydøst-Europa«. Denne angivelse 

 refererer sig til en iagttagelse af H. Winge selv, som denne har 

 været så elskværdig at overlade mig: »16 de Juni 1875 fløj en 

 Hvidvinget Terne omkring over Søborg Mose ved Kjøbenhavn 

 sammen med mange Moseterner; næste Dag var den ikke at se.« 

 Den angives desuden for c. 85 år siden at være iagttaget af 

 N. Kjærbølling, som den 10. maj 1835 så tre i selskab med 

 sortterner ved Trappeskov på Ærø. Rigtigheden heraf bestyrkes 

 derved, at der kort tid senere, 1. juni 1835, blev set to stykker 

 i Skåne (Sv. Nilsson). 



Den større og kraftigere art Hydrochelidon hybrida, let kende- 

 lig i den udfarvede dragt på det hvide »skæg« og det blod- 

 røde næb, er hidtil ikke truffet inden for den i 50 år gældende 

 landsgrænse; arten er indført i den danske ornithologi af Fr. 

 Faber 1824 1 : »At Recensenten [Faber] til de angivne Tærner 

 kan føie Sterna leucopareia som dansk, skylde vi Herr Stadt- 

 secretair Bennicke, der i sin Fuglesamling opbevarer et Ex- 

 emplar af denne Art, som er skudt i December Maaned ved 

 Slesvig.« Dette skete, ifølge Kjærbølling (1852) p. 331 : 16. decbr. 

 1822 ved 5° kulde. 



Når vi hertil føjer, at den nearktiske region har en form af den 

 palæarktiske H. nigra (H. nigra var. surinamensis (Gniel, 1788)), 

 som næppe skiller sig fra H. nigra i andet end den tydeligt mør- 

 kere fjerklædning, har vi nævnt arterne af denne lille gruppe terner. 



Ha ger up angiver 1894, i det ovennævnte udmærkede ar- 

 bejde om Jyllands måger og terner p. 157, at sortternen er en 

 hyppigere ynglefugl end dværgternen i Jylland. Ifølge mit skøn 

 må dværgternen nu anses for at være talrigere her i landet 

 end sortternen ; den første yngler vel nok i de allerfleste til- 

 fælde mere spredt end den sidste; men netop derfor tror jeg, at 

 der alt i alt er flere af dem landet over end af sortternen; men 

 i 1894 har forholdet sikkert i Jylland været som fremhævet af 

 Hagerup. Når H. Winge i 1907 betegner sortternen som »ret 

 almindelig som ynglende«, så kunde man på den tid endnu 

 bruge denne betegnelse, specielt i Jylland; nu må følgende korte 

 udtryk for tilstanden i Danmark anses for rigtigere: I det vest- 

 lige Jylland endnu temmelig almindelig som ynglende; i det øv- 

 rige Danmark ret sjælden som ynglende. 



1 Ornithologiske Noticer som Bidrag til Danmarks Fauna. Aarhuus 1824, p. 44. 



