102 



Den første Fugl, vi ser, naar Lyset er ved at bryde frem, 

 er Ravnen (Connis corax). Den er her hele Vinteren og ophol- 

 der sig dels ved de aabne Køddepoter paa Isen, dels langs de 

 almindeligt benyttede Færdselsveje, hvor den lever af Hunde- 

 ekskrementer. Da Hundene altid begynder at lette sig om Mor- 

 genen, naar man kører ud paa Fangst, ligger Isen paa Havnen 

 fuld af Ravneføde, ligesom Kødstykker altid staar stillet op her. 

 Vi har altid denne Fugl her indtil Marts, naar den følger Is- 

 bjørnen paa Fangst. Et Par bygger i Fj ældet til venstre for mig 

 og har Æg allerede sidst i April. Lige overfor paa den anden 

 Side af Havnen bor et Par lyse Islandsfalke (Falco gyrfalco). 

 Vi har daglig Fornøjelsen af at se de to Familier slaas. Ingen 

 af Fuglene er de stærkeste, men i de 8 Aar, jeg har boet her, 

 har Kampen dog daglig staaet paa, idet Ravnene jager Falkene, 

 naar de er to mod een og omvendt. Naar en af Parterne kom- 

 mer hjem for nær over til den anden Side, kommer Modstan- 

 deren farende som en Trold af en Æske, og Slagsmaalet be- 

 gynder. Senere hen har Ravnen Fordelen, da den er først færdig 

 med sine Unger. Falkene respekterer disse, men Ravnen gør 

 ikke Gengæld, men er meget ond ved Falkeungerne, medens 

 de endnu, efter at kunne flyve, opholder sig ved Reden og fodres 

 af de gamle. Hvorfor de bor her, over 25 km fra de nærmeste 

 Fuglefjælde, vides ikke, da de begge lever af disses Reboere; 

 men vist er det, at de ikke tillader andre at slaa sig ned i de 

 samme Fjælde. Hvert Aar kommer der andre og ser paa Lej- 

 lighed ved Siden af, men bliver jaget væk af de først ankomne 

 Par. Om det er de gamle, ved jeg ikke. Indtil Søkongerne 

 (Mergulus alle) kommer, lever Falken af Malemukker (Fulmarus 

 glacialis), som kommer til Saunders e. 25. April. Falken er 

 her c. 1. Maj. 



Saa snart der viser sig aabne Revner i Fjæren, kommer 

 Havlitten (Pagonetta glacialis) parvis dukkende op. 6 — 7 Par 

 holder til her i Havnen, og deres Stemmer: a-an-ga lyder helt 

 fornøjeligt, naar de flyver frem og tilbage langs Land. Naar 

 Søerne oppe i Landet bliver isfrie, flytter nogle derop og bliver 

 der. Her bliver Ungerne, i Modsætning til hvad- Manniche om- 

 taler, oppe i Søerne, indtil de rejser. Nogle Havlitpar bliver dog 

 her nede ved det salte Vand; to Reder har jeg set samme Sted tre 

 Aar i Træk, en ved et Elvleje, en lige over en Rrink imellem 



