serede Dele, nemlig Hofte (Coxa), Laarring (Trochanter), 

 Laar (Femur), Skinneben (Tibia), Fod (Tarsus) og en chi- 

 tiniseret Støtteplade ved Roden af Hoften. 

 Foden ender med en Klo, der gerne bærer 

 en Torn ved Roden. De gule Torne paa 

 Laarring, Laar og Skinneben kaldes Sporer 

 og er ofte meget vigtige ved Bestemmelsen 

 af de enkelte Arters Larver. 



Bagkroppen, Abdomen, bestaar af 10, 

 sjælden af 9 Segmenter, som er mer eller 

 mindre vel adskilte ved Indsnit (Strikturer). 

 Den er blød og næsten altid uden nogen 



^. ^ - „ som helst Chitinbeklædning. Segmenter- 



Fig. 2. Larve af es » 



Limnophilus nes Farve er hvidlig, gullig, rødlig, brunlig 

 nigriceps. (Efter eller grønlig. Første Segment er hos de 

 Struck). husbærende Larver forsynet med een, to, 



eller tre blødhudede Knuder, een paa Ryggen og en mindre 

 paa hver Side; Rygknuden kan mangle. Sidste Bagkrops- 

 segment bærer hos alle Larver to 

 leddede, klobærende Vedhæng, 

 Anal- eller Apicalfødder; deres 

 Længde er meget varierende. 

 De fleste Larver har Gælletraade 

 paa Bagkroppen. Traadene kan 

 enten sidde enkeltvis eller i Bu- 

 ske. Oftest staar de i Rækker, een 

 Række paa hver Side af Ryggen, 

 een langs Siden og een langs 

 hver Side af Bugen, ialt seks 

 Rækker. Hos Rhyacophila-Slæg- 

 ten findes kun Siderækkerne og 

 hos Hydropsychide-Slægten kun 

 Bugrækkerne. Hos en Del Lar- 

 ver findes Analgæller (Blodgæl- 

 ler)^ved Roden af Apicalfødderne. 



Med Hensyn til Legemets Form og Hovedets Stilling 

 skelner man mellem to Hovedgrupper af Larver. De eruci- 



Fig.3. a Campodeoid Larve. 

 b Eruciform Larve. 



