102 



Vf. d" 18—21 mm; 9 21—27 mm. Maj— Septbr. 



Vor hyppigste Art, der er funden i alle vore større 

 Landsdele. Udbredt over hele Europa. 



H. exocellåta Dufour. (Fig. 89 c, d). Hele Legemet 

 brunsort til sort; Bagkrop med lysere Sidelinie og Under- 

 side. Behaaring gullighvid. Antenner lysegule med tyde- 

 lige, skævtløbende, sorte Linier. Hannens Øjne næsten 

 dobbelt saa store som Hunnens, saa brede som Rum- 

 met mellem dem. Forvinger temmelig korte og brede, 

 stærkt udvidede ved Spidsen. Membran graa med mørke- 

 graa Nettegning og med enkelte langagtige, mørke Pletter 

 langs Cubitus og langs Bagranden, hvilke veksler med 



Fig. 90. Analvedhæng af d" hos a, b H. guttata; 

 c, d H. ornatula. (Efter Mac Lachl.). 



lysere. Randhaar mørkegraa, langs Apicalranden med 

 lysere Partier. Bagvinger hvidgraa, gennemsigtige, med 

 graa Ribber og mørke Randhaar. Ben lyst gulbrune. Hof- 

 terne sorte. Penis indsnævret bag den fortykkede Spids 

 og svagt udvidet foran Midten. Yderste Led af de nedre 

 Vedhæng temmeligt langt og cylindrisk. 

 Vf. c? 18—23 mm; 9 22—28 mm. 



Arten, der er funden i Sverige, England, Tyskland, 

 Holland, Frankrig og Spanien, er endnu ikke iagttaget hos os. 



6. H. guttata Piet. (Fig. 90 a, fe). Hoved og Thorax 

 mørkebrune til sorte med hvidlig Behaaring. Bagkrop beg- 

 brun med lysebrun Underside. Antenner rødliggule med 

 temmelig tydelige, skraatløbende, sorte Linier. Forvinger 

 ret smalle, lysegraa, tæt overstrøede med smaa, hvide 

 Pletter og større brune. Langs Bagranden veksler større, 



