145 



bran end Bagvingerne. Ribbenettet 

 ret regelmæssigt i begge Vingepar. 

 Forkene 1, 2, 3 og 5 til Stede. Hos 

 $ afEnoicyla er Vingerne skæl- 

 formede. Bagvingerne er oftest 

 meget bredere end Forvingerne. Be- 

 nene er gerne lange og kraftige; 

 Skinneben og Fødder hyppigst med 

 stærke (oftest sorte) Torne. Spore- 

 antallet forskelligt; men Forbenene 

 har aldrig mere end 1 Spore. Bag- 

 kroppens Underside har sommetider 

 paa enkelte af de sidste Segmenter. 



Fig. 132. 



Maxillarpalper 



af Grammo- 



taulius. 



korte Torne 



Oversigt over Slægterne. 



1. Bagskinneben med 4 Sporer 2. 



Bagskinneben med 3 Sporer 11. 



Bagskinneben med 2 Sporer; Sporeantallet O, 



2, 2 13. Enoicyla. 



2. Forvingernes Thyridiumscelle meget kort og naar 



aldrig den basale Tværribbe. Fork 3 i For- 

 vingerne og Forkene 1 og 3 i Bagvingerne 

 oftest med Skaft. Sporeantal 1,3, 4. 12. Parachiona. 

 Forvingernes Thyridiumscelle lang, og den naar 

 eller overskrider næsten altid den basale 

 Tværribbe. Fork 1 i Bagvingerne aldrig med 

 Skaft 3. 



3. Langs fjerde Apicalribbe i Bagvingerne en sorte- 



brun Skyggestribe (Fig. 134). Sporeantal 1, 



3, 4 2. G r a m m o t au 1 i u s. 



Ingen Skyggestribe langs fjerde Apicalribbe i 



Bagvingerne 4. 



4. Forvingernes Apicalrand bagtil stærkt indbuet 



(Fig. 136). Sporeantal 1, 3, 4.. 3. Glyphotaelius. 

 Forvingernes Apicalrand ikke indbuet 5. 



5. Bagvingernes Bagrand i Nærheden af Spidsen 



stærkt indbugtet (Fig. 133). Sporeantal 1, 3, 4. 



1. Colpotåulius. 

 Bagvingernes Bagrand uden eller med meget 

 svag Indbugtning 6. 



P. Esben-Petersen : Vaarfluer. 10 



