157 



Arten, der endnu ikke er fundet i Danmark, er kendt 

 fra Sverige, Finland, Østrig, Schweiz, Bøhmen, Holland 

 og Tyskland, hvor den er fundet saa langt mod Nord som 

 ved Hamborg. 



Den ligner meget blegt farvede Eksemplarer af L. lu- 

 nat us; men den smalle, uregelmæssige og skævtstillede 

 Midtplet, den mørke Centralplet i Anastomosepletten samt 

 Analvedhængenes Torne giver gode Skelnemærker. 



3. L. decipiens Kol. (Fig. 139 d, e, /). Hele Lege- 

 met mørkebrunt til sortebrunt; to Vorter paa Baghovedet, 

 Prothorax og to Længdebaand paa Mesothorax rødlige. 

 Hovedets og Thorax's Behaaring rødliggul. Antenner rød- 

 lige med svagt antydede, brune Ringe. Forvinger lange 

 og smalle, glinsende, hyaline til straagule, med mørke, 

 mer eller mindre sammenflydende Pletter og Punkter, 

 som dog altid mangler i det costale Parti. Undertiden er 

 Vingehinden i sin største Udstrækning ensfarvet gullig. 

 Pterostigmapletten mørkebrun, smal, skævtstillet og altid 

 meget iøjnefaldende. Den rhomboidale Midtplet utydelig, 

 smal og skævtstillet; Anastomosepletten oftest manglende 

 eller i det mindste svagt synlig. Bagvinger hyaline, irise- 

 rende, svagt gullige i Spidsen. Han uden mørk Plet paa 

 første Apicalribbe. Radialsektor forker sig lidt før eller 

 som oftest samtidig med Media. Forvingernes Diskcelle 

 omtrent saa lang som dens Skaft, Bagvingernes halv saa 

 lang. Ben gule med sorte Torne. 



Vf. 25—33 mm. August— Oktbr. 



Frederiksdal, Bøtø, Assensegnen, Aarhus, Aarslev, 

 Silkeborg (alm.). 



Arten er kendt fra England, Nord-, Mellem- og Østeuropa. 



4. L. marmoråtus Curt. (Fig. 140 a, fc, c). Hele Le- 

 gemet brunt til sortebrunt; to Vorter paa Baghovedet, Pro- 

 thorax og to Længdebaand paa Mesothorax rødlige. Behaa- 

 ring af Hoved og Thorax gullig. Antenner rødgule og 

 med utydelige, brunlige Ringe. Forvinger lange og smalle, 

 hyaline til halmgule, med gulbrune til mørkebrune Plet- 

 ter og Punkter, der ofte flyder sammen. Det costale Vinge- 

 parti altid hyalint, det postcostale altid mørkest. Den 



