26 



Enhed Antallet af Træknætter om Foraaret. Vestenvinden bringer 

 117 Nætter med Fald, V.S.V. 114, S.V. 207, S.S.V. 89, S. 101, 

 S.S.O. 74 og S.O. 105 Nætter. Alle de andre Vindretninger 

 bringer forbausende lidt Fald. For en Nemheds Skyld kaldes 

 i det følgende Vindretninger fra Nord til O. for Vind i 1. Kva- 

 drant, fra O. til S. i 2. Kvadrant, S.— V. 3. Kvadrant, V.— N. 

 4. Kvadrant. Det ses tydehgt, at naar Vinden er i 3. Kvadrant, 

 bringer den Fald, mindre i 2. og slet ikke (da ikke af Betyd- 

 ning) med de øvrige Retninger. Kan man ikke se andet heraf, 

 kan man dog se det, at Lærkerne paa deres Foraarstræk i alle 

 Tilfælde ikke flyver med Modvind, for der er næppe nogen, 

 der vil paastaa, at de flyver mod S.V. om Foraaret! Dermed 

 være ikke paa dette Tidspunkt sagt, at de flyver med Rygvind 

 altid, ligesaa lidt som al det skulde gælde alle Trækfuglene. 



Man kan mod denne Antagelse rette den Anke, at man næppe 

 ud fra de Oplysninger, Fuglefaldene ved Fyrene giver, kan slutte 

 noget om de virkelige Faktorer, der betinger Trækket. Til en 

 vis Grad er det vel nok , for at bruge et medicinsk Udtryk, 

 væsentlig det pathologiske ved Fugletrækket, man faar et Ind- 

 blik i paa denne Maade, og maaske kunde det tænkes, at det 

 normale Træk foregik paa en ganske anden Maade, som man 

 altsaa ad denne Vej ikke kan erkende. 



Dertil er nu det at sige, at vel ligger det nær at antage, at 

 de Vejrforhold, der betinger Fuglefaldet, nok til en vis Grad 

 kan influere paa nogle af Trækkets Faktorer; det er bl. a. en 

 Kendsgerning, at Fuglene i mørke, taagede Nætter flyver langt 

 lavere end i klart Vejr; men man maa rent a priori gaa ud fra, 

 at Fuglene gennem lange Tider paa deres Træk saa at sige er 

 indstillede paa disse Vejrforandringer, saaledes at selve Træk- 

 kets Karakter ikke væsentlig forandres. Man kunde under vort 

 Klimas skiftende Vejrlig kun vanskeligt tænke sig noget ordnet, 

 regelmæssigt Fugletræk passere Landet, hvis den mindste Vejr- 

 forandring i et og alt skulde forandre det Billede, Trækket ellers 

 frembyder under normale Forhold. Derfor mener jeg, at man 

 nok kan have Lov til at drage Slutninger ud fra de Oplysninger, 

 Fyrfaldene giver os, om det normale Træk. 



Under mit Arbejde med denne Afhandling er jeg ofte blevet 

 bestyrket heri, og jeg skal paa dette Sted nævne et enkelt 

 Eksempel. 



Ovenstaaende saas det, at Lærken paa Foraarstrækket faldt 



