F'orholdet det, at 79 Hanner gennemsnitlig vejede 44,8 g, me- 

 dens største og mindste Vægt var henholdsvis 52,4 og 33,5 g. 

 Ogsaa denne Forskel, ca. 1 g, har muligen sin Rod i Tilfældig- 

 heder; men det er fristende at antage, at den til Fældningen 

 forbrugte Kraft har kostet 1 g i Legemsvægt. Det skal tilføjes, 

 at hverken Foraars- eller Efteraarstrækkets Lærker har været 

 fede, saaledes som det næsten altid ses hos andre Arter, der 

 kan have hele Kroppen indhyllet i Fedtlag (Digesmutte, Broget 

 Fluesnapper o. s. v.). 



De 39 Hunner havde en gennemsnitlig Vingelængde af 

 104,6 mm. Største og mindste Maal var henholdsvis 112 mm 

 og 98 mm. For Foraarsfuglenes Vedkommende var Yderpunk- 

 terne jo 110 mm og 98 mm, medens Gennemsnitsmaalet af 

 Vinger var 103,7 mm. 



Det gaar altsaa med Hunnerne som med Hannerne, at 

 Vingerne om Efteraaret er ca. 1 mm længere, og da det for 

 Hunnernes Vedkommende drejer sig om et saa lige Antal (40 

 mod 39), er der ringere Grund til at tro paa Tilfældigheder; 

 Antallet i sig selv er jo ogsaa betydeligt. Hunnernes Gennem- 

 snitsvægt (38 Individer vejede; 1 var ganske afmagret) var 38 g, 

 største Vægt 45 g, mindste 32 g, den afmagrede Fugl vejede 

 26,3 g. For Foraarsfuglenes Vedkommende var største og mindste 

 Vægt 45,2 g og 29,4 g, dog er at bemærke, at letteste og næst- 

 letteste Hun fra Foraarstrækket var ganske indtørrede og først 

 blev vejede 1 Maaned efter Faldet; de vejede 29,4 og 29,9 g. 

 Lades disse ude af Betragtning, stiller Forholdet sig paa det 

 allernærmeste som hos Efteraarsfuglene, idet største og mindste 

 Vægt bliver 45,2 og 31,5 g. Derimod er Gennemsnitsvægten 

 38 g, 1,6 g højere end for Foraarsfuglene, der havde en Gennem- 

 snitsvægt af 36,4 g, altsaa omvendt af, hvad der synes at gælde 

 for Hannernes Vedkommende. 



Skønt det ikke er let at se Grunden til dette Forhold, virker 

 det med noget af en Kendsgernings Styrke ; Antallet af Indivi- 

 der er jo i sig selv betydeligt og det samme for Foraars- og 

 Efteraarsfuglenes Vedkommende. Men er dette ikke tilfældigt, maa 

 Grunden vel ogsaa kunne findes. Fortsatte Undersøgelser vil 

 forhaabentlig kunne give Svar paa i hvert Fald en Del af disse 

 Spørgsmaal og Formodninger.« 



Resultatet af disse Undersøgelser skulde kort og godt være^ 

 at baade Hanner og Hunner om Efteraaret havde længere Sving- 



