75 



poldene. Kystterne (Sterna macroiira), der tidligere baade af 

 Fencker og Hedin er angivet som ynglende, har Forf. aldrig truffet 

 som saadan. Derimod synes Dv er giern en (Sterna miniita) at være 

 ny som Ynglefugl i Fjorden; den yngler nu regelmæssigt paa Kare- 

 holm og Mellempolde. Ny som ynglende er endelig ogsaa Split- 

 terne (Sterna cantiaca), om hvis tidligere Forekomst i Fjorden kun 

 vides, at der i 1871 blev skudt 1 Eksemplar; nu anslaar Forf. den 

 til at ruge i et Antal af 3—400 Par paa Mellempoldene, der som 

 nævnt er fredede. Moseterne (Sterna nigra) er kun en enkelt Gang 

 fundet ynglende. 



Blev der for Maagernes Vedkommende gaaet hensynsløst frem med 

 Ægindsamling, er det for Ændernes Vedkommende Jagten, det er galt 

 med, og Forf. anfører da ogsaa ret gruopvækkende Eksempler paa, 

 hvorledes al Fred i Fjorden er forbi den Morgen tidlig, da Andejagten 

 gaar ind; men den Slags Erfaringer er vel nok gjort hele Landet 

 over; men at slige Forhold bringer Ødelæggelse over de forskellige 

 ynglende Ænder (og mange andre Fuglearter med!) er jo indlysende. 

 Gravand (Tadorna corniila) findes endnu ret talrig som ynglende. 

 Som »vistnok ynglende« anføres Allingand (Anas qaerquednla) og 

 Skeand (Anas clypeata). Af Lappedykkere yngler almindeligt Top- 

 pet Lappedykker (Podicipes cristatus) og sparsomt Lille Lappe- 

 dykker (Tachybaptes minor). 



Blandt Vadefuglene synes Præs tekra ven (^Æf/m/zV/s hiaticiila) at 

 være tiltaget ganske betydeligt i Antal. Paa Fenckers Tid (1866—72) 

 kendtes den kun fra Mellempoldene; nu er den ret talrig ogsaa paa 

 andre Steder. 



Om Hejrens (Ardea cinerea) Forekomst i Skovene nær Randers 

 Fjord gives en meget udtømmende Beretning. Paa Fenckers Tid 

 fandtes Hejren ikke ynglende nær Fjorden; det nærmeste Sted var 

 Øster Velling Skov, 4 km fra Gudenaaen. Den første Forandring 

 skete midt i Halvfjerdserne, hvor der kom en Koloni i Lundberg 

 Skov, 5 km Sydvest for Randers, herfra flyttede Fuglene imidlertid 

 snart igen, og fra det Tidspunkt at regne kendes den som ynglende i 

 Skovene langs Fjorden. Den første Koloni her var i Floes Skov, 

 hvor de boede til midt i Halvfemserne, da Redetræerne blev fældede. 

 Hvornaar Kolonien i Stenalt Skov opstod vides ikke bestemt; men 

 i 1898 var den ret betydelig; nu er Antallet imidlertid aflaget meget 

 stærkt, og de faa Par, der endnu findes, fredes fuldstændig af Ejeren 

 Hofjægermester Bruun. I 1886 kom Hejrerne til Gjessinggaard 

 Skov, og her var Kolonien i 1916 paa ca. 70 Par. I Holbækgaard 

 Skov findes en lille Koloni paa 5—6 Par. Endelig nævnes endnu en 

 Koloni, og den yngste, i Støvringgaard Sønderskov, hvortil 

 Fuglene kom i 1910; Koloniens Størrelse her er paa ca. 50 Par. Alt 

 i alt maa det saaledes siges, at der er en ganske betydelig Hejrebestand 

 langs Randers Fjord; Forf. anslaar Tallet til ca. 130 Par. 



Derimod er det gaaet Storken (Ciconia alba) som alle andre 

 Steder. Der findes nu kun 2 Par i Tjæreby, 3 i Albæk og 5—6 Par 

 i selve Randers. Forf. siger: »Hvor Aarsagen end ligger til denne 



