92 



og fornøjeligt Fugleliv i Yngletiden; nærmede man sig Øen, 

 modtoges man allerede i Afstand af Stormmaagernes, Ternernes 

 og Rødbenenes Skrig. Ude paa Stenene stod Strandskader, og 

 paa Sandet løb Præstekraverne. I Græsset ynglede Graaanden, 

 og Toppet Skallesluger anbragte Reden under nogle af Stenene 

 i Strandkanten. Et Sted, hvor der oppe paa Øen i sin Tid var 

 skyllet Sand og Smaasten op, havde en Koloni paa en Snes 

 Par Dværgterner deres Reder. Men Fred var der ikke paa 

 Øen; enhver gik i Land og tog Æg, som de havde Lyst, og 

 dog holdt Fuglene trofast til ; var et første Kuld taget bort, lagde de 

 Æg for anden og tredje Gang, og helt hen i Juli fandt man 

 Reder. Med vidunderlig Standhaftighed holdt de fast ved denne 

 smalle Sandø, men i Længden blev Stillingen uholdbar; færre 

 og færre Reder blev der, i Aar (1917) maaske næppe en halv 

 Snes. Man maa harmes over denne Ødelæggelse af et tiltalende 

 Fugleliv til ingen Glæde, intet Udbytte for nogen; denne taabe- 

 lige Ægsamlen paa Maa og Faa giver selvfølgelig langt over- 

 vejende rugede, uspiselige Æg. 



Ser man bort fra Ynglefuglene, saa giver Svelmø god Lejlig- 

 hed til at iagttage én Del forskellige Arter. Paa Efteraarstrækket 

 kan findes alle de almindeligere større og mindre Vadere: Spover, 

 Kobbersnæpper, Strandhjejler, Brushøns, Klirer, Stenvender og 

 de forskellige Rylearter; Islandsk Ryle er en sikker Gæst i Efter- 

 sommeren. Og i Farvandet om saavel Store som Lille Svelmø 

 er der Vinter og Foraar et rigt Liv af alle Slags Andefugle: 

 Ederfugle, Havlitter, Sortænder, Hvinænder, Skalleslugere og 

 Knortegæs. 



INDDÆMNINGEN. 



Det er før nævnet, hvorledes F'jorden i tidligere Tid gik 

 længere ind i Landet, der hvor nu det inddæmmede Parti findes ; 

 ad et smalt Løb i den vestlige Del sejlede man op til Anløbs- 

 broen ved Herregaardsholmen, hvor Ruinerne af det gamle 

 Nakkebølle ligger. Helt op til Engdragene Syd for Nakkebølle 

 strakte sig det inderste af Fjorden; vestfra skød et lidt højere 

 Parti, »Digerne«, en Strandeng med tørveagtig Bund, sig ud i 

 Fjorden, og lidt længere mod Syd, ligeledes landfast ved Øst- 

 siden, laa en ret høj 0, Fiskholmen. Nu er dette forandret; i 

 Aarene 1866 — 70 blev bygget en Dæmning tværs over Indløbet 

 fra Fiskholmen til Skoven, og hele den inderste Del af Fjorden 



