104 



her parvis til i Maj. Man ser dem stadig paa den Tid; de 

 ligger i Almindelighed paa aabent Vand alene eller sammen med 

 de andre Ænder, flyver villigt op og flyver Inddæmningen nogle 

 Gange rundt, parvis eller flere Hanner med en Hun. Endnu i 

 Maj kan man se Han og Hun sammen, men paa denne Tid 

 dog oftest kun Andrikerne , indtil 5 sammen , undertiden slut- 

 tende sig til Flokken af Graaandriker. Reden har jeg fundet flere 

 Gange paa det højtliggende Engdrag; hen i Juli ses Anden med 

 Ællinger svømme i Kanalerne. Paa Andejagterne skydes nogle, 

 men ikke mange; det er mig fortalt, at de straks ved Skydnin- 

 gens Begyndelse forlader Inddæmningen og gaar til Søs. De 

 forsvinder i hvert Tilfælde tidligt, og ved Eftersommertid har 

 jeg kun set dem enkelte Gange i Stranden. Ankomsttiderne er 

 følgende : 



1912. 4 April, mindst en halv Snes saas. 



1913. 26 Marts, 2 saas. 



1914. 19 April, for første Gang i Aar en Skeand. 



1915. 4 — et Par. 



1916. 2—2 Par. 



1917. 10 — 2 Par. 



GRAVAND (Tadorna corniita). Indenfor mit lagttagelsesom- 

 raade er Svelmø det Sted, hvor man sikkert kan træffe Grav- 

 anden. Paa Store Svelmø findes mod Vest nogle høje Lerklinter, 

 og her er Fuglens Yngleplads; paa Stenene herudfor staar de 

 Foraar og Sommer, ligger svømmende i Stranden eller gaar 

 paa Lille Svelmøs sandede Bredder; Tallet holder sig ret kon- 

 stant, der er 2—4 Par; 8 August 1910 sejlede jeg lige gennem 

 en Flok paa 9 Ællinger. Gravanden er en af de tidligste For- 

 aarsbebudere, saas 7 Marts i 1910 og 1911, 8 Marts i 1912. Ved 

 Efteraarstid har jeg aldrig set den. 



Ogsaa ved Inddæmningen er Gravanden truffet, særlig i de 

 første Aar jeg var her, 1909 og 10; i 1911 saa jeg den kun en 

 enkelt Gang i 1912 slet ikke. F'ørste Maj 1913 var jeg om Morge- 

 nen gaaet tidligt ud for at se paa Fugle og kom forbi en gammel 

 kratbevokset Grusgrav lige i Udkanten af Skoven ud mod Ind- 

 dæmningen. Oppe paa Kanten af Graven sad en Gravand, der 

 fløj ud i Inddæmningen. Det faldt mig da ind, at den mulig 

 havde Rede her, og midt paa Brinken fandt jeg ogsaa to dybe 



