108 



Foraaret, er 7 Maj s. A. Men jeg har ganske vist ogsaa hørt 

 den paa et Tidspunkt, hvor jeg tidhgere aldrig har hørt den 

 trække, nemUg i Januar; 26 Januar 1916 staar der i min Dag- 

 bog: »Vejret stadig ganske mildt. Om Aftenen hørte jeg over 

 Fjorden udfor mine Vinduer en lille Flok trækkende mod Nord.« 

 Der hørtes saa ingen før 26 Marts. 



Ind paa Fjorden kommer Sortanden aldrig; det er en Fugl, 

 som her til Lands allid holder sig paa dybt Vand. Derimod er 

 der om Vintren nok af dem ude omkring i Farvandene, hvor 

 man kan se Flokke paa op mod Tusinde »Sværter«, som de 

 kaldes af Jægere og Fiskere. 



EDERFUGL (Soma/ma moUissima). Inde paa selve Fjorden 

 har jeg aldrig set den, men længere ude i Farvandene findes 

 den i Mængde, undertiden ikke meget langt fra Kysten. Enkelte 

 Gange har jeg ved at gaa langs Stranden, i gunstig Belysning 

 og med god Kikkert kunnet se store Flokke ligge paa Vandet 

 og flyve omkring 2 km og mere borte; ligeledes har jeg ofte 

 set den omkring Svelmø, hvor den undertiden kommer ret nær 

 til Land og ses staaende paa Sten i Stranden. Og sejler man 

 i Vinter- og Foraarsmaanederne en Tur omkring i Farvandene, 

 ligger der overalt Ederfugle, faa sammen eller i Flokke paa 

 flere Hundrede; endnu i Maj, ja selv hen i Juni kan ses Flokke, 

 endda af ganske antagelig Størrelse. 



Kun en Gang har jeg truffet en Ederfugl inde paa mit egent- 

 lige lagttagelsesfelt og det endda besynderligt nok i mit eget 

 Hus. 15 November 1909 havde det været taaget, henad Aften 

 klarede det op og blev Frost, medens Vinden, der havde været 

 Sydvest, gik om til Nord. Der havde været Gæster hos os om 

 Aftenen, og da Pigerne henad Kl. 12 kom ind paa deres Værelse, 

 ,hvor Vinduet stod aabent, sad en pragtfuld Hanederfugl i Vin- 

 dueskarmen og saa ind i Stuen. Den var tilsyneladende uskadt 

 og lod sig uden videre tage; jeg salte den ned i Hønsegaarden 

 og fodrede den med Blaamushnger, som den villigt fortærede, 

 men den døde efter nogle Dages Forløb. 



LILLE SKALLESLUGER (Mergiis albelliis). Nogen meget 

 almindelig Fugl er den ikke her, men træffes dog af og til. 11 

 og 13 Marts 1910 saa jeg Han i. Pragtdragt og Hun ligge mellem 

 en Flok Hvinænder i Inddæmningen. Det er en kendt Sag, at 



