139 



der holdt til et Sted midt i Mosepartiet, hvor der paa lidt 

 dybere Vand var en tæt Rørvækst. I 1912 blev der paa Sundet 

 ved Faaborg sidst i April samlet Æg af de der meget talrigt 

 rugende Hættemaager; de tog dette saa fortrydeligt op, at de 

 forlod Sundet, og samtidig voksede Kolonien her i Inddæmnin- 

 gen saaledes, at der fra den Tid i Stedet for nogle Hundrede 

 er kommen nogle Tusinde ynglende Fugle; det er dog sikkert 

 en Del af Skarerne fra Sundet, der er draget herud. — Fra hen 

 i April ses de allevegne parvis og i Færd med Redebygning i 

 Inddæmningen. En Del overnatter herinde, medens andre om 

 Aftenen flyver bort herfra; henimod Skumringen kommer ustand- 

 seligt Smaaflokke paa indtil en Snes højt skrigende fra Inddæm- 

 ningen ud over Fjorden og lægger sig her paa Vandet, saa 

 Vandfladen kan se ganske hvidplettet ud. Herude ligger de saa 

 Natten over ustandseligt skrigende, medens de, der er blevne 

 inde i Inddæmningen, opfører en ikke mindre øredøvende 

 Koncert, i hvilken Blishønsenes og Lappedykkernes Skrig gan- 

 ske forsvinder. Kun et Par Timer midt om Natten tier de, for længe 

 før Solopgang at begynde paa Larmen igen. Ved tidlig Daggry 

 drager Maagerne saa fra Fjorden tilbage til Inddæmningen, men 

 nu ikke i Smaaselskaber; det synes, som om hele Flokken 

 letter paa en Gang og flj'^ver af Sted under uhyre Larm. 



Æglægningen begynder normalt næppe før omkring 20 April; 

 i 1913 har jeg ganske vist allerede 13 April anført, at efter 

 Maagernes Adfærd at dømme var Æglægningen vist begyndt, 

 medens de 21 April laa paa Rederne i tusindvis; men jeg havde 

 den Gang ikke LejHghed til at komme ud til dem. I 1914 var 

 jeg gennem Inddæmningen i Pram 26 April og fandt da paa et 

 enkelt Sted ca. 30 Reder, men kun med 1—2 Æg; rundt om 

 var der en Mængde færdigbyggede Reder, men uden Æg. I 

 Maj er Æggene for største Delen lagt, og Fuglene ses nu over- 

 alt rugende, ligger ganske aabenlyst, til Rørene vokser op over 

 dem. Antallet er i de sidste Aar stadig tiltaget, saa at der vel 

 nu er 3 — 4000 Par. Oprindelig holdt Maagerne sig i den mid- 

 terste, ret utilgængelige Del af Inddæmningen, hvor der var for- 

 holdsvis dybt Vand. Efterhaanden har de bredt sig ud over 

 det hele, og Reder ses nu overalt, adskillige Steder saa man 

 kan gaa tørskoet til dem. Naar Rederne Hgger paa fugtige 

 Steder, er de ofte ret høje; de bygges af Rør, fores med Græs- 

 straa og Rodtrevler. Tallet af Æg er hyppigst 3, ofte 2. I Maj 



