157 



t 



CARL FINNILÅ. 



Det gjorde et ejendommeligt Indtryk paa mig i Foraaret at 

 modtage nogle Særtryk, hvor udenpaa var skrevet med Carl 

 Finnilås ejendommelige Haandskrift, umiddelbart efter at jeg 

 havde læst Meddelelsen om hans sørgelige Død. Forklaringen 

 var, at Hæfterne havde ligget paaskrevne, da Carl Finnilå begav 

 sig paa sin sidste Rejse, og af en Ven senere blev sendt mig. 



Carl Finnilå, af Fødsel svensk, naaede kun en Alder af 

 26 Aar; ved sin Død var han Assistent ved Universitetets zoolo- 

 giske Museum i Helsingfors. Saa ung han var, havde han alle- 

 rede en ikke ringe ornithologisk Forfattervirksomhed bag sig. 

 Resultaterne af sine Rejser nordpaa havde han nedlagt i »Orni- 

 thologiske lakttagelser under en Resa inom Sodankylå Lapp- 

 mark, Sommaren 1913« og »Studier over Fågelfaunan i Salla 

 Lappmark, Sommaren 1914«. Begge Afhandlinger, der udkom 

 i »Acta soc. pro Fauna & Flora Fennica«, giver Vidnesbyrd om 

 hans Ihærdighed og Evner som Ornitholog. Fra samme Tur 

 stammer de mere populære Skildringer, der udkom kort før 

 hans Død som et ret stateligt Værk »Bortom Polcirklen«, og 

 adskillige mindre Artikler, hvori han har givet Bidrag til Kund- 

 skaben om Laplandsfuglenes Udbredelse og Biologi. 



Under de sørgelige Tilstande i Finland ved Aarets Begyndelse 

 var han sammen med en Kollega i Slæde taget fra Helsingfors 

 for at slutte sig til de »Hvides« Tropper i Nordfinland; undervejs 

 blev de to ubevæbnede Mænd overfaldet af de »Røde«, som 

 skød dem. 



Hvad Carl Finnilå i saa ung en Alder havde udrettet paa 

 Ornithologiens Omraade, berettigede til store Forhaabninger for 

 hans fremtidige, nu desværre saa brat afbrudte Løbebane. 



O. H. 



11 



