19 



Anthiis pratensis L. 

 Engpiber. 



Det synes næsten at forholde sig med Engpiberen som med 

 den hvide Vipstjert, at den i enkehe Aar kommer til Angmag- 

 sahk og yngler, medens den andre Aar slet ikke ses; den var 

 saaledes i 1903 ret almindelig, medens Petersen ikke før havde 

 truffet den. Den omtales første Gang 21 Maj 1903: »Idag saas 

 her ved Husene ikke mindre end 4—5 Engpibere; jeg skød en 

 af dem, da jeg ikke var sikker i min Opfattelse af Fuglenes 

 Art.« (Skindet af den skudte Fugl hjemsendtes og viste sig 

 rigtigt nok at være af en Engpiber). 26 Maj: »De ses stadig i 

 livlig Bevægelse her mellem Husene; forhaabentlig har de slaaet 

 sig til Ro her for en Tid.« 12 Juni: »De opholder sig stadig 

 her ved Stationen og synes at befinde sig meget godt; det ser 

 næsten ud til, at de vil bygge Rede her. — Paa en Udflugt, 

 jeg foretog til Angmagsætpladsen og Sermilikfjorden i Begyndelsen 

 af Juni saas saavel ved Tasiesarsik som Ikeragsuak Engpibere 

 parvis, og efter alt at dømme havde de Rede i Nærheden.« 

 Medio Juli: »Her i Tasiusak har Engpiberne Unger nu.« Der- 

 efter findes intet i Petersens Dagbøger om Arten før 9 Maj 1908: 

 »Idag saas en her ved selve Husene« og 12 Maj: »Idag saas 

 den atter her ved Husene, og dens Sang hørtes.« 



Arten er ny for Østgrønland, og om dens Forekomst i Vest- 

 grønland forehgger kun en Meddelelse, hvis Rigtighed ikke er 

 muhg at afgøre. Til Angmagsalik kommer den sandsynligvis 

 fra Island, hvor den er en overordentlig hyppig Ynglefugl. 



Motacilla alba L. 

 Hvid Vipstjert. Østgrl. Erkorkortok. 



Den ses næsten hvert Aar efter Petersens Meddelelser, men 

 forøvrigt findes der ikke nærmere oplyst om dens Ynglen, end 

 hvad der er berettet i »Forts, ornith. Medd.« 



Tardus iliacus L. 

 Vindrossel. 



20 Oktober 1904: »Idag skød saavel Kateketen som jeg selv 

 hver en Vindrossel her ved Stationen; de fløj fra Isstykke til 

 Isstykke nede ved Strandkanten og spejdede efter Bytte, og en 



2* 



