30 



den øvrige Del af Volden med et højt Stakit, som fra Kasernen 

 førte lige ned til Graven. Inden tor dette Stakit maatte kun 

 færdes militære Personer og særlig priviligerede. Her var natur- 

 ligvis et rigt Fugleliv, navnlig hvad Smaafugle angaar; en Del 

 Graaænder rugede her om Foraaret. De egentlige Voldskrænter 

 paa Københavns Volde mellem Øster- og Vesterport var ikke 

 bevoksede, hvorimod Skrænten imellem det lave Brystværn i 

 Kirsebærgangen og Graven eller Fiskerstien var et uigennem- 

 trængeligt Krat, hvor ingen Passage fandtes. Paa Castelsvolden 

 var Forholdene noget lignende, dog var Adgangen for Publikum 

 endnu mere begrændset. Paa Volden maatte man ikke gaa 

 udenfor de afstukne Veje. Til Kirsebærgangen kunde man dog, 

 fra Kommandantskabet, imod et aarligt Vederlag, faa udleveret 

 Nøgle, og til Castelsvolden og Smedelinien kunde man faa 

 Familiekort; for Publi^vum i Almindelighed var her ingen Ad- 

 gang. Hvad der kom Fuglefredningen i høj Grad tilgode, var 

 den strenge Orden og Justits, som Commandantskabet holdt 

 paa sit Territorium. Ved de forskellige Adgange var der posteret 

 Skildvagter, medens Patruljen og inspicerende Officerer og Under- 

 officerer jevnlig runderede. Voldskytten var ogsaa i Aktivitet 

 ved Ordenens Overholdelse og nedskød uden Barmhjertighed 

 løsgaaende Hunde, uden Hensyn til om de havde Tegn eller ej. 

 Der var dog en Maade, hvorpaa man kunde skaffe sig Adgang 

 til disse strængt fredede og forbudne Steder, nemlig ved at købe 

 sig et Fisketegn, der vel var dyrt, men som hjemlede Inde- 

 haveren meget store Friheder; et saadant skylder jeg for en 

 stor Del mit Kendskab til de gamle københavnske Volde og 

 det Fugleliv, som dér rørte sig. Haverne i den indre By: Rosen- 

 borg-, gi. botanisk Have, de gamle Kirkegaarde, Haverne ved 

 den nuværende Christiansgade o. m. fl. havde naturligvis kun 

 en ringe fast Fuglebestand, men fik dog, navnlig i Træktiden, 

 Besøg af mange Smaafugle, og Fuglesang og Fuglekvidder var 

 om Foraaret ingen Sjeldenhed. 



Talrigst repræsenteret blandt de Fugle, som ynglede i. Køben- 

 havn, var uden Tvivl Svalerne og Mursejlercn (Cijpselns apiisj; 

 denne ynglede ofte under Tagskægget eller rettere under den neder- 

 ste Række Tagsten paa høje Bygninger og deres Kviste, i Huller paa 

 høje Mure samt imellem de møre Sandstenskvadre paa Christians- 

 kirken. Fra Tagene har Byggeloven fordrevet den, da Loven fordrer 

 Tagrender overalt, og fra Taarnet en Hovedreparation. Forstue- 



