35 



Karakteristik. De Fugle, som holdtes i Bur for Sangens Skyld, 

 var især Lærker, Drosler og Bogfinker. De var haardføre, 

 levede sædvanlig mange Aar og sang fra det tidlige Foraar til 

 Høst. Nattergale, Solsorter og Munkefugle holdtes langt sjældnere 

 i Fangenskab. Nattergalen var skrøbehgere, dyrere at holde 

 (Myreæg og Melorme) og sang kun en kort Tid af Aaret. Her- 

 til kom, at man saa at sige havde den dejligste Nattergalesang 

 lige udenfor Døren, og Fuglen selv var af de fleste Mennesker 

 fredet og betragtet med en vis Pietet. De fangne P\igle anbrag- 

 tes, naar blot Vejret var nogenlunde, udenfor Vinduerne. Fugle- 

 elskerne boede gerne paa Solsiden, og man skal nutildags lede 

 længe for at høre en Fuglekoncert som den, der i min Barndom 

 hver Foraarsformiddag opførtes i mange af Københavns Gader 

 og Pladser, som GI. Strand, Nyhavn, Graabrødre- og Christians- 

 havns Torv. 



Blandt de tamme Fugle spillede Duerne en fremtrædende 

 Rolle. Det var for største Delen trænede Duer af Tumlinge- 

 racen, som Ejerne morede sig med at lade flyve, i Reglen Mor- 

 gen og Aften , dog om Vinteren henimod Middag. Naar man 

 dengang paa et Gadehjørne eller paa et af Torvene saa nogle 

 Mennesker staa med tilbagebøjet Nakke og stirre op i Luften, 

 saa vidste man straks, hvad der var paa Færde; det var Van- 

 drefalken, som jagede en Flok Duer, og trak Jagten noget ud, 

 steg Tilskuernes Antal hurtig. Var det højt, klart Vejr, foregik 

 Jagten saa højt til Vejrs, at man næppe kunde følge den med 

 blotte Øjne; var det Graavejr eller Blæst, vilde Duerne ikke til 

 Vejrs, og Jagten var da snart endt. 



Den yngre Generation , selv de af dem der er Fugle- 

 venner, kan næppe tænke sig, hvilket Liv der dengang rørte 

 sig, og vi gamle kan kun med Vemod tænke paa de mange 

 idylliske Pletter, der var som skabte for Fuglelivet, og som 

 nu af den tiltagende Bebyggelse er ødelagte. Som Erstat- 

 ning for de mange forsvundne Arter har vi kun faaet en- 

 kelte nye, som dog til Gengæld er ret talrige paa Individer, 

 Solsorten, som tidligere var en temmelig sjælden og skj' Fugl, 

 er nu den almindeligste Sangfugl i alle Københavns Kirkegaarde, 

 offentlige Anlæg og private Haver. Mærkelig nok synes den 

 ikke at generes af den samtidig overhaandtagende Husmaar 

 hverken her eller andet Steds. Paa Samsø f. Eks. er Husmaa- 

 ren meget talrig, og samtidig optræder Solsorten massevis i 



