52 



Kobberpilen modtog jeg 9 Januar 1897 i Kolonien Godt- 

 haab. Den blev bragt mig sammen med den tilhørende Fugl af en 

 ældre indfødt Fanger Barselai fra det ca. 15 Kiloni. fra Godt- 

 haab liggende Udsted Kangek, beliggende ved Fjordens Udmun- 

 ding i Davisstrædet, idet han forklarede, at han paa Havet ud- 

 for Kangek 3 Dage forinden havde skudt Fuglen , medens den 

 svømmede paa Vandet. F'uglen var en gammel Kongeederfugl 

 [Somateria spectabilis) $. Den havde et dybt Saar i Muskulatu- 

 ren, som dækker Brystbenet, saaledes at Saarkanalen gik i dettes 

 Længderetning, og Grønlænderen forklarede, at i dette Saar stak 

 Pilen, da han opsamlede Fuglen. Det Saarkanalen omgivende 

 Væv var af sygt, urent (gangræneret) Udseende, hvorimod Fug- 

 lens Kød iøvrigt var fuldkommen friskt. Den var stærkt af- 

 magret. Det var tydeligt nok en friskdræbt Fugl med et 

 gammelt Saar. Dette kunde efter mit Skøn ifølge sin Lokali- 

 sation og Beskaffenhed godt tillade Fuglen at leve i længere Tid 

 og udføre sine forskellige for Livsopholdet nødvendige Funk- 

 tioner. Ikke en Gang Flyveevnen behøvede at være gaaet tabt: 

 men nedsat havde den selvfølgelig været. Naar hertil kommer, 

 at Grønlænderen var en mig velkendt paalidelig ældre Mand, 

 hvem jeg som Læge gentagne Gange havde behandlet, vil det 

 forstaas, at jeg hurtigt opgav enhver Tanke om at være Offer 

 for en Mystifikation, noget hvortil der forøvrigt var saa meget 

 mindre Grund, som Grønlænderne ikke vise Tilbøjeligheder i 

 den Retning. Fuglen selv opbevarede jeg ikke, men skal villig 

 indrømme det ukorrekte deri og kun forsøge det undskyldt der- 

 med, at den i zoologisk Henseende ingen Mærkeligheder frem- 

 bød. Havde det været en Somnt. moUiss. ? (altsaa med Mulig- 

 hed i Retning af Formen Som. nioU. v-iiigrum) havde jeg vel 

 neppe bortkastet den. 



Som rimeligt er, var min første Tanke ved Modtagelsen af 

 Fuglen: Hvor kommer den fra, og hvor lang en Rejse har det 

 ulykkelige Dyr maattet gøre i denne beklagelige Forfatning? Man 

 tænke sig et Dja- med et i Forhold til sin Størrelse saa stort 

 Projectil, tilmed af en saa generende Form, stikkende i sit 

 Legeme tilbagelægge en Strækning paa mindst 300 Kilom.! Jeg 

 kunde næsten fristes til at finde, at alene den fysiologiske — 

 eller om man vil veterinær-kirurgiske — Side af Sagen giver 

 Tilfældet en vis Betydning. Fra noget Sted i det koloniserede 

 Vestgrønland kunde den ikke tænkes at komme; der hører 



