56 



lem af vor Forening, M. Gotzche, som netop opholdt sig i Berlin 

 paa den Tid, tor at gøre et nyt Forsøg. En iskold Vind blæste 

 hen over den træløse Flade, og det ensformige Landskab gjorde 

 under den mørke Efteraarshimmel Indtryk af en trøstesløs 

 Ørken; men vi anspændte trods det ugunstige Vejr vor Op- 

 mærksomhed. Jordbundsforholdene vare ofte ret vanskehge, 

 jævnlig maatte vi for at fuldføre vor Plan gaa over vejløse 

 Stubmarker eller tilfrosne Enge, og først efter en længere Van- 

 dring opnaaede vi det første Resultat: vi fandt et større Antal 

 Trappefjer, spredte over et ret stort Terrain, og fik saaledes i 

 det mindste Sikkerhed for, at Trapperne havde opholdt sig 

 her. Et tomt Hus gav os i nogen Tid Læ for den kolde Vind, 

 og tillige brugte vi det til deri at koge vore medbragte Konserves. 



Af andre F^ugle saa vi nogle faa Urhøns (Tetrao tetrix) , en 

 Stor Tornskade (Laniiis exciibitorj, flere Skader (Pica caiidataj, 

 en Skovskade (Garrulus glandariusj , Flokke af Krager (Corviis 

 cornix), talrige Flokke af Graaænder ("A/jas hoscas), hvorimellem 

 maaske opholdt sig andre Andearter, nogle Sjaggere (Turdiis 

 pilaris), nogle Flokke Agerhøns (Perdix cinereaj , en Musvaage 

 (Biiteo viilgaris) og en Falk. 



Først 28 Maj 08 kunde vi igen besøge Egnen. Men hvor 

 havde Foraaret forvandlet disse Ørkener! Overalt yppig Plante- 

 vækst og Blomsterpragt. Over Engene fh^ver Storspoven (Nu- 

 meniiis arqiiatnsj med dens fløjtende Tlo-ith, Lærken (Alaiida 

 arvensis) stiger syngende mod Himlen, Bynkefugl (Praticola rn- 

 betra), Tornirisk (Cannabina linotaj, Gulspurv (Emberiza citri- 

 nella) , Tornsanger (Sylvia cinereaj , Sivsanger (Acrocephalus 

 phragmitis) og Rørsanger (A. arnndinacens), lade deres Stemme 

 høre, Taarnfalk (Falco tinnnncnlns) og Blaahøg ^Jz/rtis cijaneus), 

 svæve i Luften, Urhaner flyve op foran os, Gul og Hvid Vip- 

 stjert (Motacilla alba og M. flava) spadsere omkring paa Jorden, 

 Gøgens (Cucnlus canornsj Raab lyder, nogle Storke (Ciconia 

 alba), Krager, Stære (Stiirnus vulgaris) og Graaænder lader sig 

 se; i en lille Trægruppe flyver en Skade fra Reden og enkelte 

 Ringduer (Colnmba palumbus) kurre, medens en Græshoppesan- 

 ger (Locustella nævia) lader sin svirrende Sang høre. Ogsaa 

 havde vi den Glæde at se en Flok paa 13 Traner (Grus cinerea), 

 i en Afstand af omtrent 400 Meter. De stod roligt paa en Eng 

 eller løb langsomt omkring med lange Skridt; men da der 

 viste sig Mennesker i det fjerne, blev de urolige, strakte Halsen 



