67 



Helhedsbillede, opbygget af omhyggelig udredede Kendsgerninger 

 i overvældende Mængde. 



Tiden har ikke forringet Darwins Betydning, — tværtimod. 

 Vel er der opstaaet andre Teorier om Aarsagerne til Udviklingen 

 og Artsforandringerne, men disse er mere at betragte som Til- 

 føjelser til Darwins Lære, o: Udviklingsgrundene er noget mere 

 komplicerede, end Darwin havde forestillet sig. Jeg tænker her 

 paa de Vries's Mutationsteori, og hvad deraf følger. 



Man har ogsaa forsøgt helt at fratage Darwin Æren for at 

 være Udviklingstankens Ophav, og ganske vist har Franskman- 

 den Lamarck allerede 1809 opstillet Teorier af lignende Art. 

 Men disse var fremsatte uden nogen Begrundelse og forblev 

 derved ganske upaaagtede. Først Darwin udarbejdede den 

 Basis, hvorpaa de kunde vokse videre. Mange moderne For- 

 skere har dog gravet Lamarck op igen og bekender sig til den 

 saakaldte »Neo-Lamarckisme«. En af disse har endog haanlig 

 kaldt Darwin for »en ægte Dilettant« (R. Francé). Ja, gid vi da 

 blot havde rigtig mange af den Slags Dilettanteri 



Det uhyre Fond af Naturiagttagelser, som er fremkommet 

 siden Darwin udsendte sine epokegørende Værker, faar kun en 

 fornuftig Mening ved at ses i Afstamningslærens Lys; uden 

 denne bliver de uforstaaelige. Og ikke én eneste blandt de 

 mange tusinde Kendsgerninger, som vor Tids mere fuldkomne 

 Instrumenter og Forskningsmetoder har bragt for Dagens Lys, 

 taler imod den Antagelse, at Mangfoldigheden af levende Væsner 

 i Nutiden nedstammer fra andre gennem utalte Jordperioder, 

 idet de lidt efter lidt har udviklet sig af ganske enkle Former, 



Og for Fuglenes Vedkommende vil det vel næppe vare mange 

 Aar, før vi ganske bestemt kan paapege det Sted, hvor de har 

 udskilt sig fra den store og mærkelige Sauriestamme. 



I denne dybere Forstaaelse af alt Liv her paa Jorden ligger 

 Darwins evige og uvisnelige Fortjeneste. 



MINDRE MEDDELELSER. 



IAGTTAGELSER FRA MEJSEKASSER. EN SPETMEJSE 

 (SITTA EUROPEA) RUGENDE I KASSE. Efteraarsstormen stræk- 

 ker mangt et hult Træ til Jorden, og hvad Stormen levner, søger 

 Skovejeren i Løbet af Vinteren at faa fældet, idet den Slags Træer jo 



5* 



