86 



FUGLE, MÆRKEDE A 



(Listen slutti 



1 Fanget i mine egne Nappere. 



Den Anmærkning læste jeg en Gang til. Der var noget even- 

 tyrligt for mig ved at tænke paa det friske Liv, denne Vildgaas 

 havde ført omkring paa Havet og paa Kysterne, og hvor den 

 nu ellers havde været i de mange Aar mellem den Gang, den 

 først var i Menneskehaand og til den Dag, Knaldet lød, som 

 hentede den ned. Det maatte være morsomt, syntes jeg, saadan 

 al mærke nogle Fugle og kunne kende dem igen siden efter! 

 Som Dreng havde jeg fanget en Spurv, som sad og sov i Ved- 

 benden uden for vore Vinduer, og berøvet den sine Halefjer, 

 men jeg havde aldrig set noget til den igen. Jeg havde ogsaa 

 en Gang læst, jeg tror hos H. C. Andersen, om en Fugl, som 

 nogle Drenge havde pyntet med Guldpapir, og jeg havde da selv 

 tænkt paa at farve nogle Spurve paa forskellig Maade for at 

 kunne kende dem fra hinanden, men saa vidt jeg nu husker, 

 havde jeg ikke faaet udført min Plan; i alt Fald kom der da 



