89 



tie stille, hvorved Afsenderens paabegyndte Arbejde tilintetgøres. 

 Man maa altsaa være de Modtagere meget taknemlig, der vil 

 have den Ulejlighed at brevveksle med Afsenderen om Ringfuglen. 

 For at Videnskaben kan faa noget Udbytte af Forsøget, maa. 

 Meldingerne dernæst samles og bearbejdes, og det kan blive til 

 et ikke saa hlle Arbejde. Eksempelvis kan anføres, at der i 

 Vinteren 1907 — 1908, da jeg havde hundrede Krikænder paa 

 Vingerne, ikke gik en Uge, uden at jeg havde en Korrespon- 

 dance at føre, enten paa Tysk, paa Engelsk eller paa Fransk, 

 foruden at man i Udlandet venligst gik ud fra, at jeg forstod Hol- 

 landsk, Spansk og Itahensk som mit Modersmaal. For Folk, der 

 nu kan alle Sprog, er det jo lige fedt, men — ja, det gik jo, 

 men sandehg ikke uden Hovedbrud. Og Bearbejdelsen af Mel- 

 dingerne staar endnu for en stor Del tilbage. 



Efter denne lille Indledning gaar jeg over til det, jeg gerne 

 vilde tale med D. O. F.s Medlemmer om denne Gang. Der er 

 for mig noget æggende deri, at Stærene hidtil har givet saa 

 daarligt et Resultat med Hensyn til Oplysninger om deres 

 Rejse ^; der maa altsaa sættes mere Pres paa! Der er nu Haab 

 om, at jeg bl. a. ved Hjælp af det ansete engelske Tidsskrift »Country 

 Life« kan faa nogle engelske fugleinteresserede Sportsmænd til 

 at fange og mærke Stære i England om Vinteren, og saa lade 

 dem flyve — den Sport, at give en fangen Fugl fri, er over- 

 ordentHg tiltalende! Der er Sandsynlighed for, at adskillige af 

 disse Stære er danske, og at de altsaa vil kunne fanges igen ved 

 Stærekasser her i Danmark i Løbet af næste Sommer; det gæl- 

 der bare om at faa et tilstrækkelig stort Antal af vore Fugle- 

 venner interesserede i Sagen. Der er for Tiden henved 400 

 danske Medlemmer af D. O. F. Hvis blot 50 af dem indrettede 

 sig et Fangstapparat, og hver af de halvtreds kunde fange 50 

 Stære om Aaret, saa blev allerede 2500 Stære efterset! Og mulig 

 kunde et større Antal Medlemmer interesseres, og hver fange et 

 større Antal Stære — det skulde dog saa gaa løjerligt til, om 

 der ikke til sidst kom noget ud af det! De Stære, der blev fan- 

 get, og ikke i Forvejen var mærket, skulde naturligvis have 

 Ring paa; saa kunde de kendes igen i Udlandet. Selvfølgelig 

 skulde der helst være Fangststationer ogsaa i Holland, Frankrig, 



^ I andre Henseender har Mærkningen givet et ret godt Udbytte. 



