94 



uden at man faar det at vide, og at en æret Medborger i al 

 Uskyldighed tager Ringen af og sætter den paa en anden Stær. 

 Naar man saa en Gang faar fat paa denne falske Smerdis, 

 kan man ved Hjælp af sine Optegnelser se, at det er en anden 

 Stær end den, man selv har ringet. Det skulde da i alt Fald være 

 mærkeligt, om den omtalte ærede Medborger tilfældig fik sat 

 Ringen paa samme Fod, og oven i Købet paa samme Maade, 

 som man selv havde anbragt den. 



Jeg indrømmer, at et saadant Slumpetræf kan indtræffe, og 

 jeg har derfor begyndt at bruge et hemmeligt Mærke paa de 

 Stære, som jeg giver Ring paa. Dette Mærke opføres naturligvis 



Bill. 3. 



A. »Tømmer', set bagfra. 



Foroven to Huller, saa Tommeren kan hænges paa Fangstbrættet, som er skruet paa Forsiden 

 af en Stærekasse. Skydedøren er trukken halv for ved Hjælp af Sejlgarnet til højre paa Billedet. 

 Man ser gennem Tommeren til Nettet paa dens Forside. 



A'. Samme Tommer, set forfra. 



Til venstre gaar Sejlgarnet, der trækker Skydedoren for Indgangshullct, igennem Tommerens 

 Side. Laaget er fæstet med et »Spejløje«, der let kan skrues op, saa man kan faa fat paa den fan- 

 gede Stær. 



i min Dagbog, men det er saa hemmelighedsfuldt, at selv den, 

 der faar fat paa Dagbogen, ikke kan tyde det uden min Hjælp. 

 Man kan naturligvis ikke helt undgaa Indblanding af saa- 

 danne lidt for hjælpsomme Medborgere. Men lidt kan man 

 gøre til, at det ikke sker alt for ofte. De Stære, som der om- 

 kommer flest af, hvad enten det nu er paa Grund af daarligt 

 Vejr eller ved Angreb af Katte, Drenge, Hunde og Maare o. s. v. 

 er de ganske unge, nys udfløjne Fugle. Redeunger egner sig 

 derfor ikke saa godt til Mærkning. Voksne Fugle er bedre 

 til dette Brug, og naar det gælder om at udforske Rejseruter, 

 saa er de Stære, der fanges i September og Oktober Maaned 

 og rejser af Landet kort efter, altsaa Efteraarsstærene, de 

 bedste. 



