102 



Optegnelser til et aldrig fuldført Værk. Haandskriftets Form og 

 Indhold viser, at det staar i nær Forbindelse med den Ordbog 

 over det danske Sprog, han arbejdede paa, men ikke fik gjort 

 færdig. Rimeligvis har han efter sine Ordbogsudkast noteret en 

 Række Dyrenavne (deraf deres alfabetiske Orden); ved enkelte 

 har han tillige afskrevet de Bemærkninger, som fandtes derom 

 i Ordbogen, i Reglen af etymologisk Art\ eller har henvist dertil; 

 men iøvrigt er der ved hvert Navn ladet Plads aaben til senere 

 Optegnelser, der da er indførte Tid efter anden, saaledes som 

 Blækkets forskellige Farve tydeHgt viser. Af denne Tilblivelses- 

 maade følger naturligvis en vis Ujævnhed, idet nogle Dyr er be- 

 handlet meget udførligt, medens der for andres Vedkommende 

 kun anføres et Par Navne. 



Man er vant til, sikkert med Rette, at betragte den lærde 

 Tids Mænd som stuelærde Bogorme uden Sans for og Evne til 

 at se sig om uden for Studerekammeret, og man kunde vente, 

 at Syv vilde have indskrænket sig til at afskrive, hvad han 

 kunde finde i Literaturen om sit Emne. Han har naturligvis 

 ogsaa benyttet sit Bibliotek, og nævner selv en Del Kilder: dels 

 Topograferne (Peder Clausson Friis' Norges Bescriffuelse (1632) 

 og Lucas Jacobsøn Debes' Færøernis Beskrifvelse (1673)), dels 

 de to Pragtværker Museum Regium (1696) og Museum Wormi- 

 anum (1655), Johannes Jonstons store latinske Zoologi (1650), 

 Arrebo's Hexaémeron (1661), Chr. Jensens Norske Dictionarium 

 (1646) o. a., altsaa Kilder af højst forskellig Værdi, dog alle ret 

 sparsomme med Hensyn til det, Syv havde Brug for. Han er 

 imidlertid ikke bleven staaende ved Literaturen, men er gaaet 

 videre paa egen Haand og har brugt sine Øjne og Øren ude i 

 Naturen, saaledes som man flere Steder kan slutte af hans Be- 

 mærkninger. Desuden har han samlet Meddelelser fra Almuen, 

 som hans Præstevirksomhed ofte bragte ham i Berøring med; 

 fra denne Kilde stammer sikkert den folkelige Opfattelse af 

 Nattergalens og Tjørnefuglens Sang, Fortællingen om Taputen, 

 der ikke kan høre og derfor bygger hos Viben, og Skildringen 

 af Jagten paa Urhøns og Birkehøns. Endelig har han interes- 



^ I al Fald kan flere af Haandskriftets Beskrivelser genfindes helt eller 

 omtrent ordret i de opbevarede Ordbog-Fragmenter Lexicon Danico-Latinum 

 Etymologicum« (Rostg. No. 50 a— b 8vo, 221 4to og 51 8vo, det sidste skrevet 

 af Laurids Kok). Disse Fragmenter er i de følg. Noter betegnede som »Ordb.«. 



