103 



seret sin gode Ven Præsten Laurids Kok^ og andre af sine 

 Bekendte for Sagen og faaet dem til paa lignende Maade at 

 samle Stof. Selv om han ikke altid har formaaet at bedømme 

 Meddelelsernes Værdi, har han dog ikke helt manglet kritisk 

 Sans, hvorom Bemærkningen ved Urhønsene: »hic occurrunt 

 aliqua minus credibilia« (»her møder os adskillige mindre tro- 

 værdige Fortællinger«) vidner. 



Det er som Følge af de ufuldstændige Beskrivelser og af den 

 Forvirring, der hersker i de gamle Dyrenavnes Synonymi, ofte 

 vanskeligt at henføre de nævnte Former til bestemte Arter 2, og 

 om andet end Formodninger kan der i de fleste Tilfælde ikke 

 være Tale. De tre Ørne- Navne (Alørn, Kulsvier og Stokørn) 

 har ikke før været kendt og lader sig ikke tyde paa Grundlag 

 af Haandskriftet; nogle andre ligeledes hidtil ukendte Navne 

 (Blissmutte, Vandspøjte, Bøvætte, Varfmke, Bødtop-stjert-bryste, 

 Spurrekonge og Lange Viter) kan med større eller mindre Be- 

 stemthed identificeres; endelig giver Haandskriftet nye Bidrag 

 til Tydningen af adskillige andetsteds fra kendte Navne (se 

 herom Danske Studier 1909, p. 54 — 55). 



AVES. 



Gæs. Bad-gæs. Gravgæs. Kejlgæs. 



Kejl-gaas^ haver et rødt neb, er randed* i hovedet, med 

 en sort plet paa brystet. 



Badgaas^ er noget sprinkled^. Anser stellatus. 



Bing-gaas^. haver en hvid ring om hovedet. 



Bald-gæs*. Blaa paa vingerne og tillige graa over ald 

 kroppen, meget store. H. Skytte^. Men L. C.^^ siger at de ere 

 ej saa meget store, men med gule fødder. 



BrokfugP^ Gallinago. Hannen har en sort flek paa brystet. 

 Vox ejus, Glire, Glire. 



^ Fodt 1634, død 1691. Præst paa Refsnæs. Sprogmand og Digter, Forfat- 

 ter til »Danmark, dejligst Vang og Vænge . - Hr. Viceinspector H. Winge 

 har velvilligst ydet mig Bistand ved Tydningerne. ^ Af kejl =^ Stribe (sml. 

 »randed i hovedet«) el. af at kejle = række Hals; maaske Blisgaasen. * stribet. 

 ^ = Knortegaas. (Ordb.: >Radgaas, Tarda, Trapgaas.« jvf. P. Cl aussøns Over- 

 sætt. af Heimskringla, p. 229). ® plettet. ' vistnok Knortegaas, der ogsaa hed- 

 der Ringelgaas og paa Norsk Ringgaas. Knortegaasen har en hvid Ring om 

 Halsen. * Maaske Graagaas og Sædgaas. Ordb.: »Bald-gæs ere smaa med gule 

 fødder. Sp. anseris. i ^ Muligt Hans Zachariasen Schytte, fra 1694 Præst i 

 Hjembæk (Holbæk Amt), jvf. Wiberg I, 624. ^^ o: Laur. Kok. ^^ Hjejlen (?). 



