108 



en Hønne, dog med lange beene og neb, graa paa fejrene, som 

 en urhønne. Der er ingen forskjel paa band og bun; ere van- 

 skelige at betrekke* og faae skud paa. 



Hvide Vitter^. Albicilla. har et bvidt hoved og bug, er 

 i flugten lig Musvitter, med hvide sider iblant graa. 



Hytten' har et langt neb som er brunt, lange røde føder, 

 obne med 3 tæer, hvidagtig under bugen, ellers graa, nikker 

 mellem stunder med hovedet. 



Hum mel drossel^ i Fyen, eller Fjelstang, Fjelstav, Calan- 

 dra, er mindre end en spurre, med længre rumpe og smalere 

 neb. sjunger dejligt sommeren igjennem. L. C. 



Her fugl. Herpop. Heher T. haver en bred top i hovedet, 

 som hånd rejser op og drager sammen. 



Lange Viltert N. Beskr: 124^ 



I ri sk. er en liden graagtig [!] fugl med lidet rødt under kroen. 



Nattergalen sjunger, naar træerne begynder at udspringe, 

 og holder ved 50 dage og nætter, snart uden ophør, men før 

 den aflader, skifter den farve og sang. Sangen er saaledis: Mor- 

 ten, :/: :/: Melk og brød :/: Kjør i ring :/: stik stør. 



Regnspaa. Vandspov. Pardahis. Arqvata. Phwialis. Er graa 

 med et langt krumt neb som en hønne, stor i flugten som en 

 høg, idel sprinkled, gjør rede i rør. Er ellers en god madfugl. 

 L. Coc. See Spov. N. Diction.^ Arrbo, 208^ 



Riper, et slags hvide Hettenterner med en sort hætte. See 

 mit Msc. Nr. 10. og Lex: Dan: Lat. Rype'. Med en tvejet rumpe. 



Ørn er Al-ørn ^°. Kulsvier Spejl-ørn ^^ Chrysaetos, Stok-ørn. 



Rød-top-stjert-bryste^2. Riiheola. er lig en Stillitse, med 



^ Ordb.: »betrække, considere«. - Hvid Vipstjært. * Sikkert Rodbenen 

 (Navnet maaskc efter Stemmen ^^tjyhy«; det finske Navn Huit liruges om Hjej- 

 len). * Nattergal. ^ Langvier el. Langver el. Lomvier (Uria troile). '^ iltern 

 Langvier, der undergrafver Jorden oc gior hendis rede der udi . .« ' »Spove 

 kaidis en graa Strandfugel med et langt Kroget Neb, kommer iglen om Vaa- 

 ren ved S. Peders tjde«. ^ »Hejloens tyri lyr der høris, Spoens spoen . .« 

 * »Rype, Ripe. Perdix petiosa. Lagopiis Jonstoni. Findes nok i Norge, kaldes 

 i Herv:[ors] Saga Skogarruper (i Sv. fjalruper) Svartar um sumar, en livitar um 

 vetar. A[rent] B[erntsen] i Danmarks Herl[ighedj far vild og meener at de ere 

 agerhøns, som forandre farven om vinteren. De findes og sammesteds i Sje- 

 land ved stranden og kaldes Riper og Hornfisk-riper, fordi de æde Hornfisk 

 og ere magre som strandmogen. Heraf ordsproget: 3 riper paa en pind. (om 

 det, som ej duer)«. ^° Muligt Adelørn ^ Kongeørn. (Kaikar). ^"^ Bruges iflg. 

 Kai kar om Kejserørnen. ^^ Er vel Graasisken el. Tornirisk. 



