118 



bort med det. Det morede mig forresten at se det Fænomen^ 

 som har været omtalt i en lille Meddelelse her i Bladet, hvor- 

 ledes den strækker den ene P'od bagud, saa det ser ud som en 

 Traad , der slæber efter den. 1 den lille Skov omkring Husene 

 opholdt sig hele Vinteren en Flok Solsorter (Tiirdiis meriila) 

 paa hen ved 8 Stykker, de fleste gamle Hanner, en enkelt ung 

 Han og en Hun. Saa man ud af Vinduet kunde man altid 

 være sikker paa et eller andet Sted paa Jorden, at se hvorledes 

 Løvet blev slynget omkring af Solsortens Næb, eller hvorledes 

 en eller anden af dem med lange Hop nærmede sig F'odrings- 

 pladserne for at gøre sig tilgode med, hvad der fandtes; og den 

 er ikke længere kræsen; de Tider ere forbi, da man behøvede 

 at lægge Frugt ud til den, den gaar nu med stor Fornøjelse ind 

 i Fodringskassen og spiser almindeligt Køkkenaffald. Efter at 

 Fodringen er ophørt, har den lønnet os med at blive i Husenes 

 umiddelbare Nærhed og synge sin smukke Sang, som den alle- 

 rede begyndte paa 21 Februar. Sangdroslen (Turdus musicus) 

 viste sig kun en Gang, saaledes som nærmere nedenfor skal 

 berettes. 1 Januar gæstede Rødhalsen (Erithacus rubecula) dag- 

 lig F'odringspladsen, men der var øjensynlig kun en af dem, og 

 den forsvandt; senere viste enkelte sig. Stæren (Sturnus vul- 

 garisj kom ogsaa kun en enkelt Gang, men Grunden hertil var, 

 at de overhovedet kom meget sent til Kasserne, ikke før over 

 Midten af Marts. Som en tilfældig Gæst maa ogsaa den lille 

 Brunelle (Accentor modularis) betegnes, som jeg kun saa en 

 Gang. Omkring 20 Marts ophørte jeg at fodre regelmæssigt, 

 men begyndte igen 31 Marts og 1 April, da Vejret blev meget 

 koldt, med Blæst fra N. O. og Sne, saa Fuglene søgte til deres 

 vante Plads. 



Den 1 April var øjensynlig en Dag, som bragte en Del For- 

 styrrelse i det Træk, som var i Gang, og tvang en Del l\igle 

 ud af deres sædvanlige Bane. Der saas den Dag et livligt 

 Træk af Sangdrosler og Vindrosler (Turdus iliacus) ganske lavt 

 over Træerne eller langs Vandspejlet ude paa Bugten. En Del 

 af dem slog sig ogsaa en kort Tid til Ro i Træerne eller ved 

 Stranden, og det var den Dag, Sangdroslen viste sig. Samme 

 Dag bragte en anden ny Gæst til Fodringspladsen, nemlig Kvæ- 

 keren (Frimjilla montifringillaj, som ellers slet ikke havde været 

 set Vinteren igennem. Mine Børn kom meget ivrigt ind til mig, 

 for at bede mig endelig at komme til Vinduet, da der var en 



