122 

 ANMELDELSER. 



AQUILA. 

 (Bd. XV. Budapest 1908. Red. af Otto Herman) 



Selve Redaktøren indleder med en Artikel »Flugproblem«, hvori 

 han drager skarpt tilfelts mod de efter hans Mening naturstridige 

 Flyvemaskiner, man hidtil har konstrueret, og hvori han påaviser, 

 at alle de »tilfældige Uheld«, der hidtil er indtrufne, kun skyldes 

 rent naturlige fysiske Aarsager, som fremdeles vil gjøre sig gældende, 

 indtil man lærer de vingede Skabningers fuldstændige Fysik og bru- 

 ger den i Aeronautikens Tjeneste. 



løvrigt gaar gennem hele Bogen som overalt i vore Dage det 

 Smertenssuk, »Ak hvor forandret«. I en Artikel af Dr. Kornél v. 

 Szlåvy og 2 af Dr. Schenk beskrives Forholdene langs Ungarns 

 nedre Donauløb i Egnen af Tisza's (Theiss) Munding, hvor tidligere 

 det mest brogede Fugleliv udfoldede sig, og som gamle Naumann 

 beskriver som et ornilhologisk Eldorado. Af alle tre Artikler frem- 

 gaar det, at kun sørgelige Rester af det tidligere Fugleliv er tilbage, 

 dels paa Grund af Tørlægning af tidligere store Sumpstrækninger, 

 dels paa Grund af Menneskenes vanvittige Forfølgelser af Fuglene, 

 særligt Silkehejrene (Ardea niuea), for F'ordelens Skyld. I Dr. Schenks 

 sidste Artikel har han følgende Meddelelser af en Hr. Gustav Menes- 

 dorfer: I Randen af Gajaer Skoven fandtes 150— 200 Par Sølvhejrer, 

 endnu flere Tophejrer (Ardea comata) og talrige Nathejrer (Nycticorax 

 grisens). Disse Kolonier blev da (i 1890) forpagtet af en Skind- 

 handler Karl Berger (jeg nævner denne Hædermands Navn — Ref.), 

 som saa med sine 8—10 Jægere hvert Aar anrettede haarrejsende 

 Ødelæggelser. De startede altid i Rugetiden, og alt, hvad de blot 

 kunde faa fat i, blev uden Barmhjertighed nedlagt; de fundne Æg 

 og Kødet af de dræbte Fugle tjente Jægerne (?) til Proviant, og naar 

 de forlod Skuepladsen for deres Myrden, tog de blot Pragtfjedrene 

 med. 



Saaledes gik det i to Aar, da Hr. G. Menesdorfer forpagtede 

 Terrænet og atter bragte Bestanden noget op. Men desværre varede 

 dette kun nogle Aar: en Forordning tillod Befolkningen at hugge 

 bort paa Skoven, og derefter forsvandt den ene Koloni efter den 

 anden. Dr. Schenk ender saaledes: Om en Redningsaktion kan der 

 nu til Dags ikke mere være Tale. 



Samme sørgelige Resultat konstaterer Dr. Kornel v. Szlavy an- 

 gaaende den tidligere store Mose i Ujvidék. Paa Grund af Udtør- 

 ringsarbejder aftager Fuglebestanden Aar for Aar, og han skriver i 

 1908, Mosen er tørlagt og helt og holdent uddød. 



Noget heldigere stiller Forholdene sig ved Obedszka-Bara ved 

 Szava's (Sau) Udløb efter Dr. Jacob Schenks Redegørelse. Jagtretten 

 her tilhører Erkehertug Franz Ferdinand og enhver Skydning er 

 strængt forbudt. Følgen heraf er, at der endnu anslaas at findes 

 ca. 8000 Par af de forskellige Hejrearter (dog ikke Silkehejren), 



