183 



læses følgende, som det, saavidt jeg kan skønne efter den fuld- 

 stændig forvirrede Fremstilling af Bjerglærkens Udbredelsesfor- 

 hold i Kjærb. S. 334 — 35, ikke er ganske overflødigt at henlede 

 Opmærksomheden paa: En ornithologisk Bemærkning. »Dag- 

 bladet« for 24 ds. har efter »Vejle Avis« optaget en Beretning 

 om en sjælden Fugl (Bjerglærken, Alauda alpestris), som efter 

 bemeldte Blad kun een Gang tidligere vides at være skudt her 

 i Landet. Dette var nemlig Tilfældet 1 Januar 1850, da et Par 

 Stykker af denne Art blev skudte ved Hessel Forstrand pr. 

 Grenaa. Om bemeldte Fugl før dette Tidsrum eller de nærmeste 

 Aar derefter har været en Sjældenhed her i Landet, veed jeg 

 ikke; men baade af mig og andre her i Byen er den skudt her 

 ved Stranden i Aarene 1860, 61 og 62. Jeg veed, at den er set 

 i 1863, ligesom jeg atter iaar i Forening med samme Skytte, 

 som den 1 Januar 1850 skød de to første Eksemplarer, den 21 

 Februar saa en Plok paa 14 Stykker, ligeledes ved Stranden. 

 Jeg tør saaledes bestemt paastaa, at Bjerglærken i de senere Aar 

 ikke alene ikke er nogen sjælden Fugl her i Landet, men at den 

 endogsaa temmelig sikkert aarlig besøger os paa sin Vandring 

 mod Syd fra dens oprindelige højnordiske Hjem. Ebeltoft den 

 28 Febr. 0.« Meddeleren er aabenbart den Skolelærer Øster- 

 gaard, som ogsaa har givet andre Oplysninger om Bjerglærken. 

 Det fremgaar iøvrigt af ovenstaaende, at det ikke blot er senere 

 end 1865, at Østergaard har kendt den som en almindelig Vin- 

 tergæst (Kjærb. S. 334), men ogsaa de forudgaaende Aar. — Vej- 

 assistent Frellesvig, Holstebro, skød 2 Bjerglærker 29 Novb. og 

 4 d. 5 Decb. 1903 ved Skave, 0. for Holstebro. 



Alauda cristata, Top lærke. Denne Fugl er en af de fornøje- 

 ligste Berigelser af vort Lands Fauna, ikke mindst derved, at 

 den ved sit kvikke Ydre, friske Stemme og livlige Væsen spreder 

 en vis Poesi over ellers tarvelige^ Lokaliteter, som Stations- 

 byernes kedelige Gader eller endog Banegaards-Terræner, og ved 

 sin Forekomst paa saadanne meget aabne Steder let gør sig be- 

 mærket. For 50 Aar siden var den sjælden, nu er den alminde- 

 lig, foreløbig i alt Fald i Jylland. Jeg har gaaet de mange Iagt- 

 tagelser, der er meddelte om dens Optræden, igennem, for om 

 muligt at komme under Vejr med, om den i dette Tidsrum af 

 50 Aar har udbredt sig jævnt og successivt, eller om dens store 

 Udbredelse er knyttet til et kortere Tidsmaal, og skal i det føl- 



^ NB. i en Naturvens Øjne. 



