136 



undre dens skiønne Stemme«. Allerede 1848 iagttaget saa nord- 

 ligt som ved Grenaa (Bonnez) og senere overmaade spredt i Jyl- 

 land, f. Eks. 1863 baade ved Ribe, Ringkøbing og Asdal i Ven- 

 syssel. Men den er forholdsvis tidlig gaaet 0. paa, nemlig før 

 1852 iagttaget ved Hesselagergaard i det sydl. Fyn, og saa for- 

 resten i Løbet af Aarhundredet iagttaget fra Hofmansgave til 

 Thorseng, fra 1870 over en stor Del af Lolland, i Begyndelsen 

 af 9()'erne i det nordligste og sydligste Falster (N. Alslev — Bøtø), 

 ligesom den ogsaa har faaet endel Udbredelse paa Langeland. 

 Fra 1881 iagttaget paa Sjælland og Møn, men i Sjælland har 

 den paa en enkelt Undtagelse nær (Færgelunden ved Jægerspris 

 1893) holdt sig i den sydligere Del, saa det altsaa bør særlig 

 bemærkes, naar den iagttages mere N. paa. Med Undtagelse af 

 dette sidste Træk, kan det ellers siges, at der er noget vist 

 springende i dens Udbredelse. Først optrædende i det sydlige 

 Jylland, har den dog i det hele bredt sig mod 0., kom senere 

 til Falster end til Lolland, senere til Sjælland end til Fyn og er 

 iagttaget senere paa Møn end paa Sjælland. 



Den hører til de Fugle, der ikke let undgaar Opmærksom- 

 heden, hvor den findes. Den holder sig ganske vist meget skjult, 

 men den lader flittig høre fra sig, og med en lille Smule Sans 

 for Fuglestemmer kan man ikke undgaa at lægge Mærke til den. 

 Fra Endrupholm, hvor den var almindelig i 60'erne, er jeg meget 

 fortrolig med dens Røst; i Sommerferierne, naar der var bleven 

 mere stille mellem Fuglene, dominerede den fuldstændig. Naar 

 man fra Heden eller Engene nærmede sig Haven, var Pirolen 

 det første, man hørte, og dens Stemme bidrog i høj Grad til at 

 give det hele en bestemt Karakter. Da jeg adskillige Aar efter 

 gik og hørte Pirolen fra Haver i Rhinegnene, var det ligesom 

 hele det ejendommelige Sceneri fra Endrupholm traadte levende 

 og anskueligt frem for mig; andensteds havde jeg nemlig den 

 Gang ellers ikke hørt den. Den har dog nu i mange Aar været 

 næsten forsvundet derfra, og Gaardens Ejer er ikke utilbøjelig 

 til at sætte dette i Forbindelse med den stænke Overhaandtagen 

 af Skovskaderne. 



Parus cristahis, Topmejse. Var der i visse Maader noget 

 springende i Pirolens Udbredelsesforhold, gælder dette i endnu 

 højere Grad Topmejsen. Men her er det ogsaa et særligt For- 

 hold, der gør sig gældende. Den hører til de Fugle, der breder 

 sig, fordi visse ydre Forhold begunstiger dens Udbredelse, i fore- 



