142 



ledes og er maaske tilbøjelig til at tro, at saaledes har det været 

 altid; det er imidlertid ikke Tilfældet, thi hele det mærkelige 

 Fænomen med Maagernes Optræden inde i Byen er ikke 20 Aar 

 gammelt. Endnu for en Snes Aar siden levede vi i den Tro, 

 som stammede fra Kjærbøllings Bog, at Hættemaagerne kun 

 sjældent overvintrede her i Landet, og jeg husker, hvor Læge 

 Krabbe og jeg, som den Gang færdedes meget sammen paa 

 Amager paa ornithologiske og Jagtudflugter, blev forbausede, da 

 vi første Gang en Efteraarsdag saa en større Flok Hættemaager 

 i Vinterdragt. Det var nu øjensynlig heller ikke helt forkert, 

 at Hættemaagerne den Gang kun overvintrede i ringe Tal; i 

 hvert Tilfælde fandtes der intetsomhelst, der svarede til de væl- 

 dige Skarer, som man i senere Aar kunde træffe om Vinteren, 

 og inde i selve Byen kendte man dem slet ikke; de viste sig 

 hverken ved Søerne eller andet Steds. Mine Dagbogsoptegnelser, 

 som jeg i det følgende væsentlig citerer ordret, viser, hvor faa- 

 tallige Fuglene var den Gang: 



Den 6 Januar 1889 gik Krabbe og jeg en Tur over Amager Fælled 

 og ud til Øens Østkyst. Her var en Masse Stormmaager (Lams 

 canus) og kun en eneste ung Hættemaage. Den 13 Januar stod 

 vi paa Langebro og saa her talrige Stormmaager, men kun 3 

 Hættemaager; bagefter var vi paa Amagers Østkyst, hvor der 

 var et meget livligt Træk af Stormmaager, medens vi kun traf 

 en eneste anskudt Hættemaage. To Dage senere, efter at det i 

 en 14 Dages Tid havde været Frostvejr, og Havnen fra Langebro 

 til Toldboden laa fuldt pakket af Drivis, hvorimellem dog Dam- 

 perne kunde færdes, saas nede ved Langebro talrige Maager, 

 dels siddende paa Isen, dels svømmende i det aabne Vand, dels 

 kredsende over den Kloak, som løb ud lige Nord for Langebro. 

 Det langt overvejende Antal heraf var Stormmaager, som fandtes 

 i Hundredevis, men deriblandt talte jeg 17 Hættemaager, de 6 

 svævende over Kloaken og 11, der sad sammen paa Isen i en 

 lille F'lok for sig selv, adskilt fra Stormmaagerne. Jeg fortsatte 

 nu min Tur ud langs hele Havnen og traf Stormmaager i et 

 Antal af 7 — 800; de var overalt meget tamme og lod sig be- 

 tragte i faa Skridts Afstand, medens jeg af Hættemaager kun 

 saa ialt 4 til paa hele Turen, hvoraf de 3 var ved Kvæsthus- 

 broen og 1 helt ude ved Toldboden. Saaledes har jeg fra denne 

 Vinter en lang Række Optegnelser, som jeg ikke skal trætte 

 med; de gaar alle ud paa det samme, at der vel fandtes Hætte- 



