158 



Til disse for Udviklingen af et rigt Dyreliv ugunstige For- 

 hold kommer endnu, at Øernes oprindelige Vegetation er bleven 

 helt eller delvis ødelagt af Mennesket ved Landets Inddragelse 

 under Kultur. Formodentlig ere flere Plantearter helt udryddede 

 og dermed muligvis Dyr, der have været nøje knyttede til dem; 

 men i hvert Tilfælde maa den stærke Reduktion af den oprinde- 

 lige Skov have indvirket stærkt paa Dyrelivet og utvivlsomt bragt 

 adskillige Dyrearter til at forsvinde. Især gælder det, naar man 

 har brændt hele Skoven af, saaledes som det skete paa St. Croix, 

 da de franske Kolonister i Midten af det 17. Aarhundrede satte 

 Ild paa Skoven for derved at standse en Feberepidemi, der 

 hærgede Kolonien ^ Man kan let forestille sig, hvilken ødelæg- 

 gende Virkning en saadan Afbrænding af den Urskov, der dæk- 

 kede hele Øen, maatte udøve paa Dyrelivet. Det er umuligt 

 andet, end at en Mængde Dyr maa være gaaet tilgrunde derved, 

 og det vides med Sikkerhed, at adskillige Arter derved blev helt 

 udryddede, nemlig flere Arter af Land snegle, som nu kun findes 

 som døde Skaller i Jorden, men ellers ikke kendes andetsteds 

 fra. Blandt de Dyr, der undgik at blive brændt, vil der utvivl- 

 somt have været adskillige, som ere døde bagefter af Sult, fordi 

 deres Næringsplanter vare forsvundne. 



1 den allersidste Tid er der sket et nyt, stærkt Indgreb i det 

 endnu resterende af vore Øers Dyreliv ved den alt andet end 

 vel overvejede Indførsel af Mongusen i Begyndelsen af 90'erne. 

 Det er højst sandsynligt, at den efterhaanden vil udrydde ad- 

 skillige Fugle-Arter, ligesom Slangerne ere dens sikre Bytte. 

 Sandsynligvis vil den snart have udryddet den for St. Croix ejen- 



^ I en Afhandling »On the Relations of the Flora and Fauna of Santa 

 Cruz, West Indies« (Ann. New York Acad. of Sci. II. 1881. p. 117) af Thomas 

 Bland benægter Forfatteren, stottet paa Udtalelser af Baron Eggers, at der 

 nogensinde har fundet en saadan almindelig Ildebrand Sted. Denne Paastand 

 stottes paa, at Pére Labat i Aaret 1700, da han besøgte Øen, fandt den helt 

 dækket med Skov, hvilket ogsaa var Tilfældet, da de danske Kolonister i 1739 

 kom til Øen. Dette synes imidlertid at være en meget svag (irund for at for- 

 kaste den historiske 0\'erle\ering om Skovens Afbrænding af de franske Ko- 

 Ionister. Disse forlod Øen i 1676; det er da kun ganske naturligt, at Øen igen 

 var dækket af Skov i 1700 — det vilde ogsaa ske nu — og i langt kortere 

 Tid end 24 Aar, om Øen pludselig blev forladt. løvrigt vil den omtalte Brand 

 næppe kunne have ødelagt al Skovvækst paa Øen. De ikke faa for Øen ejen- 

 dommelige Planter og Dyr, som endnu leve der, men iovrigt ikke kendes 

 andre Steder fra, bevise, at der i alt Fald maa være noget af Skoven, der 

 har undgaaet Ødelæggelsen. 



