IX 



men det var en Tur, der log et Par Timerstid, saa Tiden benyttedes 

 foruden til Studier gennem Kikkert bl. a. til at indtage Frokosten. 



I Forbisejlingen bemærkedes paa Svelmø adskillige Gravænder, 

 der dels stod paa Strandkanten mellem de store Sten, dels vuggede 

 paa Bølgerne lige udfor Øen. Flere Øer passeredes, bl. a. Avernakø 

 og Dreiø, og ved den sidste Øes stejle Lerbrinker saa man en Mængde 

 Digesvaler flyve om. 



Dejrø, der er bevokset med Græs samt enkcltstaaende Træer og 

 Tornebuske, traadte snart tydeligere og tydeligere frem foran Ærø, 

 og allerede i betydelig Afstand saas og hørtes skrigende Skarer af 

 Maager og Terner over Øen. En Mængde Maager laa i det grønne 

 Græs og rugede, andre fløj skrigende i Luften, medens atter andre 

 sad paa Strandbredden, smukt grupperede paa de store Sten og brune 

 Lerskrænter. Desværre viste det sig, at Øen ikke var fredet; thi et 

 Par Drenge, der imidlertid skyndsomst forsvandt, da Baaden nær- 

 mede sig Øen, havde gennemvandret Øen med et Par store Kurve. 

 Da Selskabet i flere Hold havde naaet Land, blev Vandet snart be- 

 dækket af en Mængde Maager, medens andre fløj skrigende rundt i 

 Luften. En Tid vandrede man rundt paa Øen og undersøgte den 

 paa kryds og tvers. Fuglebestanden bestod overvejende af den store 

 Mængde Maager, hvoraf sandsynligvis c. 150 Par var Hættemaager, 

 medens Stormmaagernes Antal ansloges til at være omtrent dobbelt 

 saa stort. Mærkeligt nok fandtes der ingen Dununger af disse 

 Maager. Mange Steder saa man her, ligesom paa Tangen ved Bjørnø, 

 Spor af Bøtternes Ødelæggelser paa Æggene, og overalt var Jorden 

 gennemgravet af Bøtter, hvad der maaske tildels er Skyld i, at der 

 ingen Maageunger fandtes paa hele Øen. Foruden Maager var der 

 ogsaa en Del alm. Terner, hvis Beder fandtes ved Strandkanten, 

 samt en Mindretal af Dværgterner. Strandskaden var repræsenteret 

 ved 4—5 Par, hvoraf man fandt to Beder med Æg. Ved en sumpet 

 Strækning inde paa Øen løb et Par Præstekraver om, og enkelte 

 graa Havmaager fløj stadig rundt mellem de øvrige Maager over 

 Øen. En toppet Skallesluger havde anbragt sin Bede med 2 Æg, 

 der var dækket af Tang og Straa, under en tæt og lav Tjørnebusk; 

 en enkelt Fugl saas. 



Efterhaanden som Selskabet forlod Øen kom der mere Bo over 

 Fuglene, og mange vendte snart igen tilbage til deres Beder. Tiden 

 var nu saa langt fremskreden, at man maatte tænke paa at komme 

 tilbage til Faaborg igen. Paa Hjemturen, hvor man i Kikkert stu- 

 derede de forbifly vende Fugle, iagttoges bl. a. en Flok Ederfugle 

 paa 11, hvoraf de tre var udfarvede Hanner og de øvrige vist alle 

 unge Hanner. Overalt her i Egnen om Faaborg ligesom paa Øerne 

 lægger man imidlertid straks Mærke til, at Vadefuglene er meget 

 daarligt repræsenterede, og at man kun træffer de almindeligste Vade- 

 fugle i et forbausende ringe Antal. I det klare, stille Vejr nød man 

 Sejlturen mellem de grønne solbeskinnede Øer og Holme, indtil man 

 naaede Faaborg Havn Kl. 6^/2 Eftmd., og en fornøjelig og interes- 

 sant Tur var dermed sluttet. 



