26 



Hættemaager saas ved Søerne og langs Stranden; men ingen 

 Reder blev fundet. I den største Sø, »Hovedsø«, svømmede et 

 Par Gravgæs, og paa en lille Odde, der skød sig ud fra Nord- 

 kysten i Søen, gik to Stenvendere, saa vidt jeg kunde se, Han 

 og Hun, søgende efter Føde i den fugtige, bløde Jord. De var 

 ret tillidsfulde og lod sig betragte i 20 — 25 Skridts Afstand, 

 formodentlig har de haft Rede i Nærheden, rimeligvis mellem 

 Strandmalurt eller i en Hjælmebusk paa Tangen mellem Søen 

 og Havet. Et Par Strandskader vadede i det lave Vand langs 

 Søbredden ved Vestsiden, og 3 — 4 Par saas ved Havkysten. 



Paa Engstrækningerne opholdt sig nogle faa Viber, Rødben 

 og Ryler, og i det tørre Kær saas ligeledes enkelte Viber og 

 Rødben; her fandtes mange Gul Vipstjerter; ogsaa paa Engene 

 ved Søerne var der ikke saa faa af denne Art. 



I en stejl c. 6 Meter høj Lerklint ved Havet mod Vest fandtes 

 en Digesvale-Koloni. Leret var hist og her lagvis stærkt sand- 

 blandet, og i disse sandede Partier havde Fuglene overvejende 

 gravet deres Redehuller. Endelig blev set et Par Digesmutter. 

 Lærker var almindelige overalt, og Præstekraver saas talrige 

 langs Stranden. Terner saas derimod ikke. 



Omtrent Kl. 4 forlod vi Avernakø og sejlede over til en ved 

 Sj'denden af Bjørnø liggende lang Holm. Den bestaar egentlig 

 af to ganske smaa græsbevoksede Holme forbundne ved et Sten- 

 rev, der naar ind til Bjørnø, og som ofte ligger ganske tørt. Til 

 Trods for, at den saaledes nærmes er en lang smal fra Bjørnø 

 udløbende Landtunge, kaldes den fremdeles for »Holmene«. 

 Mange Fugle ynglede her, hvad der skyldes, at det var forbudt 

 at gaa i Land paa den, og at Forbudet overvaagedes af en paa 

 Bjørnø lige ved Kysten boende Opsynsmand, der ogsaa ind- 

 fandt sig straks efter vor Landgang. Holmen tilhører Baroniet 

 Holstenshus. 



70 — 80 Par Stormmaager, enkelte Par Hættemaager, 20 — 25 

 Par Hætteterner, omtrent 10 Par Dværgterner, adskillige Par 

 Præstekraver og et Par Strandskader havde Rede der, — Kyst- 

 terner saas ikke. Der var Æg i alle Maagerederne, 2—3 i hver; 

 alle Æggene var meget lyse, grønlige, med faa Pletter, vistnok 

 en Følge af, at Fuglene ved systematisk Indsamling af Æggene 

 indtil den 25 Maj var tvungne til at lægge et større Antal end 

 normalt. Ingen Fugl havde faaet Lov til at ruge før den an- 

 førte Dag, hvad der øjensynligt ikke havde skadet Fuglebestanden; 



