33 



Jeg vil i denne Forbindelse kortelig berøre nogle Forhold 

 vedrørende enkelte af de paa Klægbanken i Ringkøbing Fjord 

 ynglende Fuglearter. 



Ha ger up angiver de i 1893 paa Klægbanken ynglende Hætte- 

 maagers Antal til 500—1000 Par, medens han anslaar Split- 

 ternernes Antal til 2000—4000 Par og Sandternerne til 100-200 

 Par (Orn. Monatsschrift XIX. Jahrg. 1894. S. 153-54). 



Da jeg i Maj 1903 første Gang besøgte Klægbanken, havde 

 Hættemaagerne i de forløbne 10 Aar formeret sig saaledes, at 

 »den (o: Hættemaagekolonien) har lagt Beslag paa Størsteparten 

 af Holmens sydlige ",4 Del. At opgive noget Tal paa Fuglene 

 er yderst vanskeligt; det maa ansættes til adskillige Gange Tu- 

 sind«. — »Imellem Hættemaagerne fandtes flere Kolonier af 

 Splitternen, ret begrændsede i Omfang, men meget talrige paa 

 Individer; i alt var der vist over 3000 Fugle«. — »Sandternen 

 var kun tilstede i ret ringe Antal, fordelt i to Kolonier, og havde 

 valgt den nordlige Del af Holmen (hvor ingen eller meget faa 

 Hættemaager fandtes) til Redeplads; alt i alt var der næppe et 

 Par Hundrede Fugle« (100 Par). (Cit. e. Dagbog). 



I Juni 1904 »havde Hættemaagen maaske bredt sig endnu 

 mere« (cit. e. Dagbog). »Splitternen var meget talrig. Antallet 

 næppe mindre end i 1903« (cit. e. Dagbog). »Kolonierne fandtes 

 snart paa aabne rørfri Pletter, — dette var navnlig Tilfældet 

 paa Holmens nordlige Del, — snart ganske omgivet af høje Rør 

 paa sammenskyllede Bunker af Flodvrag« (cit. e. Dagbog). 



Rambusch angiver i sin Bog om Ringkøbing Fjord Hætte- 

 maagernes Antal til c. 10,000, og at de har taget den sydligste 

 ^3 Del af Holmen i Besiddelse, Splitternerne til c. 4000 og Sand- 

 ternerne til c. 300 Stykker. Der findes intet Aarstal anført; men 

 da Bogen er afsluttet i Sommeren 1900, sigtes der formodentlig 

 til sidst i Halvfemserne. 



Som det heraf fremgaar, har Hættemaagen Aar for Aar bredt 

 sig, og i 1909 var kun en ganske lille Part af Holmens Nordende 

 tilbage, som endnu ikke var taget i Besiddelse af denne Fugl. 

 Dette er naturligvis kun sket paa Bekostning af de andre Fugle- 

 arter. Saaledes forsvandt Splitternen for nogle Aar siden ganske. 

 Grunden hertil har man rigtignok villet søge i den i Aarenes 

 Løb tiltagne Rørbevoksning, som skulde hindre Ternerne i at 

 finde Steder, hvor de kunde lægge deres Æg. 



Jeg stiller mig imidlertid stærkt tvivlende overfor Rigtigheden 



3 



