105 



mærkere har Grund til at være taknemlig, fordi han er saa ud- 

 mærket paa Post i Portugal og har fremskaffet mange værdi- 

 fulde Oplysninger om dræbte Ringfugle, som ellers vilde være 

 gaaet tabt. 



Foruden Løbenummer har jeg paa de større Ringe stemplet 

 et Kontrolbogstav, der kan blive til Nytte, hvis Jægeren ved en 

 Skrive- eller Læsefejl (eller alene efter Hukommelsen) opgiver et 

 galt Nummer; dette Bogstav, der selvfølgelig ogsaa staar opført 

 i min Mærkebog, har flere Gange vist sig praktisk. 



Ligeledes meddeler mine Lister, hvilken af Fuglenes Fødder 

 der er mærket, samt om Indskriften paa Ringen er opret eller 

 omvendt, naar Fuglen staar. For mange Fugles Vedkommende 

 €r denne Forsigtighedsregel overflødig ; det vil saaledes vist næppe 

 kunne tænkes, at en Lægmand, der har faaet fat paa en levende 

 Vildand, lader den slippe sig af Hænderne igen. Selv om han 

 altsaa tilfældig skulde have en Ring liggende, som han har taget 

 af en skudt Ringand, saa er der ikke megen Sandsynlighed for, 

 at han skulde sætte denne Ring paa den nu indfangede levende 

 og lade den flyve. — Men med en Fugl som f. Eks. en Stær 

 kunde en saadan mindre behagelig Hjælpsomhed virkelig tænkes, 

 og det er derfor ikke af Vejen at have optegnet saa mange 

 Kendetegn som mulig paa hver mærket Fugl. At klippe Spidsen 

 af et Kloled vil være praktisk , hvis man kan være vis paa , at 

 det ikke generer Fuglen saaledes, at den af den Grund ikke 

 følger sine Kammerater, som den skulde. 



RINGENES INDRETNING. 



Som Mærker eller »Ringe« har jeg benyttet Aluminium- 

 strimler, der bøjes om Fuglens Fod, og for at Foden ikke skal 

 tage Skade, har jeg filet og glattet Strimmelens skarpe Kanter 

 og spidse Hjørner bort. Den sammenbøjede Strimmel slutter 

 ikke fast om Mellemfoden, men kan glide op og ned ad den, 

 saaledes at der kan skylles rent mellem Ring og Mellemfod, 

 naar Fuglen bader sig. For at Fuglen ikke skal kunne pille 

 Ringen af, har jeg benyttet forholdsvis tykke Aluminiumstrimler; 

 de er jo ogsaa mere holdbare end tynde vilde være; til Stære 

 skulde de helst kunne holde i alt Fald en halv Snes Aar og til 

 Storke muligvis baade 70 og 80 Aar. For øvrigt slides Ringene en 

 Del, naar de frit kan glide op og ned ad Foden: allerede efter 



