108 



disse Spørgsmaals Besvarelse afhænger det, om man overhovedet 

 kan forsvare at gøre Mærkningsforsøget , og om det kan bringe 

 paahdeHgt Udbj'tte. 



Hvad det første Spørgsmaal angaar, da er det klart, at en 

 Ring, som en af mine, der frit kan ghde op og ned ad Mellem- 

 foden, slider noget paa Fodens Hornklædning. Er denne noget 

 ujævn, som paa en Musevaage, kan den blive slidt glat, og en 

 Stær faar Pladerne foran paa Mellemfoden noget tyndslidte, saa- 

 ledes at man vil være i Stand til at se, hvilken Fod der har 

 været mærket, hvis Jægeren har taget Ringen af: (dette Kende- 

 tegn for den mærkede Fod kan for øvrigt i Tvivlstilfælde faa 

 sin Betydning). Men Sliddet er ikke saa betydeligt, at det i 

 nogen Maade kan gøre Fuglen Fortræd; det kan sammenlignes 

 med det Slid, som man ser frembragt af en Ring paa en Men- 

 neskefinger. Jeg spørger altid de Jægere, der melder en Ring- 

 fugl, om Ringen har gjort Fuglens Fod Skade, men der svares 

 som Regel ikke alene »Nej«, men »Aldeles ikke«, »ikke paa 

 nogen Maade« el. lign., selv om Talen er om en Vildand, hvis 

 bløde Fødder, der oven i Købet tidt kommer i Vand, maa være 

 særlig modtagelige for Beskadigelse. 



Jeg saa en Gang en lille Knyst ved Grunden af Bagtaaens 

 Overside paa Ringfoden af et Par mærkede Stære ^, og jeg troede, 

 at denne Knyst var fremkommen ved Tryk af Ringen, der blev 

 klemt mellem Bagtaa og Mellemfod, naar Fuglen under Søvn 

 sank sammen i Foden. Men jeg har senere set, at Ringen, naar 

 Fuglen sætter sig til Ro, plejer at glide ned til Hælen, der nemlig 

 saa holdes lavere end Knoleddet. Og jeg har desuden nu og da 

 fundet en Knyst af akkurat samme Udseende paa samme Sted 

 af Bagtaaen af en Stær, der endnu ikke var mærket, saa jeg ved, 

 at denne Beskadigelse ikke har noget med Ringen at gøre. 



Med Hensyn til Spørgsmaalet, om Ringen vil kunne tage fat 

 i noget eller hæmme Fuglens Bevægelser, saa vil jeg nøjes med 

 at citere, hvad jeg tidligere har skrevet^: — — »jeg har set 

 Hundreder af Ringstære i det fri, deraf ikke faa Ynglestære, det 

 ene Foraar efter det andet ved vort Hus; jeg har set dem sidde, 

 hage sig fast ved Stærekassens Indgangshul, løbe, flyve, sove, 

 slaas, bade sig, pudse sig, klø sig med Ringbenet, danne Rede- 

 skaal inde i Forsøgskassen , ruge o. s. v. ; jeg har set dem i ad- 



1 Se Ornis XI, p. 312. 



- Dansk ornithologisk Forenings Tidsskrift. 1907. p. 146. 



