122 



helt vilde komme til at røbe Sværmenes Rejseveje, fordi de ikke 

 er saa bange for Mennesker og derfor er mere udsat for at 

 blive skudt. 



Det vil fremgaa af Listen over de udsendte og genfundne 

 Fugle, at de, som er Genstand for regelmæssig Jagt, har givet 

 de bedste Resultater, ringforsøgsmæssig set. En Fugl som Stæren 

 (Sturniis viilgarisj, der ikke efterstræbes synderlig paa sit Vinter- 

 opholdssted, har endnu holdt et Slør over dette, omend en Flig 

 deraf er løftet nu og da. En stor Forandring vilde indtræde, 

 hvis Stæren blev jagtbar i de Lande, hvor den overvintrer, og 

 det er ikke usandsynligt, at dette en Gang vil ske, i alt P'ald 

 foreløbig for en vis Række Aar. Stærene optræder jo nemlig 

 mange Steder i uhyre Flokke, bl. a. fordi man alle Vegne hen- 

 synsløst har skudt Rovfuglene bort, og fordi man overalt har 

 opsat gode Redekasser til Stærene, og disse paa en Maade kun- 

 stigt opdrættede Masser gør ofte Fortræd for Frugtdyrkere. Men 

 ogsaa, hvis der i forskellige Lande blev iværksat en Indfangning 

 i Slaggarn af overvintrende Stære — hvad jo kunde gøres uden 

 at Fuglene kom nogen Skade til — vilde Udsigterne for at faa 

 deres Rejseveje opklarede forbedres meget; jeg gaar naturligvis 

 ud fra, at de Stære, der blev fanget og ikke i Forvejen havde 

 Mærke paa, blev ringede, saa man kunde finde dem igen ved 

 deres Ynglesteder om Sommeren. Jeg har forhørt mig i Holland 

 og Frankrig om, hvorvidt en saadan Vinterfangst kunde tænkes 

 sat i Værk, men der er hidtil svaret mig, at der ikke er megen 

 Sandsynlighed for det (dog synes Udsigterne i Holland, efter hvad 

 V. Oort nylig har meddelt mig, at ville forandre sig nu, da Rigs- 

 museet i Leiden har begyndt at ringmærke). I Storbritannien 

 er Forholdene bedre; jeg har en Gang skrevet en Opfordring til 

 Vinterfangst der^, og jeg ved fra A. Landsborough Thomson, at 

 der ogsaa senere er fanget og mærket Vinterstære i Skotland, 

 men der har endnu ikke været nogen af mine derimellem. 



RESULTATER. 



Den Fugleart, hvis Rejseveje hidtil er bleven bedst belyst ved 

 mine Ringmærkningsforsøg, er Krikanden (Anas crecca), der 

 fra sine Ynglesteder i det nordlige Sverige begiver sig til Vest- 

 europa og Middelhavslandene. Ogsaa Musevaager (Bnteo vul- 



1 Se sCountrv Life« for 13 Marts 1909. S. 394. 



