217 



ordentlig hyggelig og henrivende var dens Sang efter en Dag 

 mellem Klitter og paa Strand, og jeg er næsten tilbøjelig til at 

 tro, at den alene, om den har faaet Lov at leve, i Foraarsdagene 

 har glædet flere af de Nordby-Beboere end alle Øens andre Fugle 

 tilsammen. — Glemmes maa ej heller den lille Sivsanger fAcro- 

 cephalus phragmitisj; thi den sang saa flittigt, den kunde, fra 

 en Klitdam mod Vest og fra nogle Siv i Albuebugten, men saa 

 fjernt fra Menneskers Bolig, at den maaske har kunnet synge 

 den hele Sommer uden at blive bemærket. 



I Nordby Plantage forbavsedes jeg ved at høre Graa Flue- 

 snapper (Miiscicapa grisola); jeg havde langtfra ventet at Onde 

 denne Art her, idet jeg i Esbjerg-Egnen kun havde trutTet den 

 som gennemrejsende og tilmed sjældent; jeg fik imidlertid Lej- 

 Hghed til at se begge Fuglene, og de havde tilsyneladende Rede. 

 — Ogsaa enkelte Foraarsgæster var endnu ved Pinsetid at træffe. 

 Havesangeren (Sylvia hortensis) og Gøgemoderen (Syhna cnrruca) 

 sang fra enkelte Anlæg, og Rødstjerten (Ruticilla phoeniciiraj saa 

 jeg paa to Steder. 



Paa Øens nordligste Klitter opholdt sig en Hun af Rødrygget 

 Tornskade (Laniiis collyrio). 



Hist og her paa Øen kunde paa aabent Terrain træffes en- 

 kelte andre af Fastlandets almindelige Fugle. Af Graa Dige- 

 smutte (Saxicola oenanthe) traf jeg en Fugl ved Fuglekøjerne 

 og tre ved Rindby , og af Bynkefugl (Praticola rubetraj ialt tre 

 Eksemplarer, nemlig ved en Have Nord for Nordby, ved Søn- 

 derho og ved Rindby. Et Par af Gul Vipstjert (Motacilla flava) 

 opholdt sig ved en Dam ved Vesterhavsbadet, og en Fugl saa 

 jeg ved Rindby. Her opholdt sig ogsaa Hvid Vipstjert (Motacilla 

 alba), som jeg ligeledes havde truffet i Vestklitterne samt ved 

 F'uglekøjerne, hvilke sidste frembød en særlig gunstig Lokalitet 

 for den; saavidt jeg saa, havde de tre Fuglekøjer hver sit Vip- 

 stjertepar. Rørspurven (Emberiza schoenicliisj traf jeg ogsaa i 

 Vestklitterne ved en Grøft, omgiven af Lyng, og paa Øens Øst- 

 side viste sig tre Eksemplarer ved en sivbevokset Grøft: den var 

 blandt Smaafuglene tilsyneladende den, der døjede mest i den 

 stærke Varme, og særlig utilpas var Fuglen i de tørre Vest- 

 klitter; den borede sig skyndsomst ned i Lyngen og lod sig 

 højst ugerne paa ny trampe op derfra. — I Klitter med tilgræn- 

 sende Eng og Hede havde Gøgen (Cuciiliis canoriis) sit yndede 



