226 



Marehalm, Lav eller lign., hvoraf Hovedparten dog er anbragt i 

 Redens Sider; Redebunden er som Regel kun tyndt belagt. En 

 Ulempe er der ved at have F'uglen boende i Statsplantagen, idet 

 den nemlig ikke generer sig for at anlægge Reden i de nylig 

 tilplantede Huller, og det er mere, end selv de haardføre Naale- 

 træer kan taale. 



I Selskab med Havmaagen traf jeg nogle faa Eksemplarer af 

 Stormmaagen (Larus caniis) fiskende paa Veststranden; den yngler 

 næppe paa Øen. Ogsaa Hættemaagen (Lams ridibiindus), der 

 særlig paa Østkysten var ret talrig, søgte Selskab med sine store 

 Slægtninge; dens Reder saa jeg ikke, men det er dog sandsyn- 

 ligt, at den yngler derovre. Tidligere skal den have haft en 

 mindre Koloni i Vestklitterne umiddelbart Nord for Havmaagens. 



Ternerne var meget faatallige. Jeg saa kun Havternen (Sterna 

 macnira), der sparsomt opholdt sig paa Øens Nordende samt 

 paa Stranden i Nærheden af Badet, og Dvergternen (Sterna mi- 

 luitaj, der var ret jævnt fordelt paa Nord- og Veststranden fra 

 Skansen til Øens Sydspids. To af Dvergternens Reder laa paa 

 Skjelbanke, begge indeholdende 3 Æg; de var hgesom Hvid- 

 brystet Præstekraves næppe kendelige fra Omgivelserne og derfor 

 vanskelige at opdage. Den ene af dem var kun en Fordybning 

 i det af Muslingeskaller rigeligt dækkede Sand, intet derudover; 

 forsøgsvis drejede jeg med knyttet Haand nøjagtigt tilsvarende 

 Fordybninger; den anden derimod var ekstra forsynet med 

 Skaller, som Fuglen havde indsamlet umiddelbart op til Reden, 

 der derved kom til at ligge omgivet af en Ring c. 5 ctm bred 

 af nøgent Sand. 



Takket være Fuglekøjerne fandtes en rig Bestand af Graa- 

 anden (Anas boscas). Ganske vist er Køjerne, hvori der aarligt 

 indfanges Tusinder af Ænder, dog væsentlig fremmede gennem- 

 rejsende, i sig selv alt andet end gavnlige; men Fangsten er be- 

 tinget af Fred, og som Følge deraf er et stort omliggende Areal 

 og ligeledes en stor Del af Albuebugten ud derfor absolut fred- 

 lyst til enhver Tid af Aaret; ogsaa i selve Køjerne, endog i 

 Fangsttiden, hersker forsaavidt Fred, som de Hundreder af Fugle, 

 der besøger Dammen, ikke har Anelse om Fare, før de er i 

 Fælden og dermed fortabte. Men hvad Virkning det har paa 

 Ænderne, at de kan søge et sikkert Tilflugtssted, var forbav- 

 sende at se. Jeg havde paa min Vandring Øen rundt ikke trulTet 

 Graaanden i aabent Vand, før jeg naaede Albuebugten, men her 



