227 



laa den i Hundiedevis: det var, som om alle Øens Andrikker 

 havde samlet sig her, og omkring imellem dem svømmede Hun- 

 nerne med Ællingeflokken efter sig. Alt vidnede om Fred. — 

 En Yndlingsplads havde de ogsaa i de store Hededamme Nord 

 for Albuebugten; baade 1. og 2. Pinsedag laa her Flok paa over 

 Hundrede Fugle, men de følte sig mindre trygge og lettede paa 

 lang Afstand for at søge til Bugten. Overalt paa Øens sydlige 

 Halvdel kan Graaanden finde Yngleplads, og i næsten enhver 

 større Klitdam udruges et eller flere Kuld. 



Ogsaa Gravanden (Tadorna cormita) nyder godt af Freden. 

 Jeg havde kun truffet nogle faa Par paa Grønningen og et en- 

 kelt Par paa Sydveststranden, men paa Østkysten var den al- 

 mindelig, særlig ud for Køjerne. Medens jeg under en Frokost- 

 hvile paa en af de højeste Klittoppe her betragtede Fuglene i 

 Bugten, havde jeg 17 Gravænder paa Stranden foran mig. I 

 Køjeanlægene saa jeg dens Reder anlagt i kunstig Hule. Det 

 bruges nemlig at udgrave Redehuler i Gærder eller paa Grøfte- 

 skraaninger for herfra med faa Dages Mellemrum at indsamle 

 Æggene. Efter Oplysninger, jeg modtog, kan en enkelt Rede paa 

 den Maade give indtil 24 Æg. 



I de senere Aar har Ederfuglen (Somateria mollissima) ind- 

 fundet sig som Ynglefugl paa Øens Østside; det er, saavidt jeg 

 erindrer, 6 å 7 Aar siden, den første Rede blev funden ; men 

 siden da skal den være tiltaget i Antal. Jeg saa den ikke i 

 Bugten, hvor den ellers ynder at opholde sig, men ud for Næsset 

 traf jeg 11 Fugle, der efter at være opskræmmede tog Retning 

 mod Køjerne. 



Foruden de fritlevende Ænder har vi i Køjerne de stækkede 

 og halvtæmmede Lokkeænder, bestaaende af Graaand (Anas 

 boscasj, Pibeand (Anas penelopsj , Spidsand (Anas aciita) og 

 Krikand (Anas creccaj. De fleste af disse er ude af Stand til at 

 forlade Dammen, men enkelte har dog efterhaanden genvundet 

 lidt af deres Flyveevne, og det er sandsynligt, at en Fugl nu og 

 da i Yngletiden tager Rejsepas og anlægger Rede i Frihed. 



Efter det Indtryk, Læseren nu vil have faaet af Fuglelivet, 

 og da særlig Vade- og Svømmefuglelivet, paa Fanø, vil Billedet 

 formentlig tegne sig saaledes, at Vestkysten er ret fattig paa 

 Fugle, Østkysten derimod ret rig, samt at Aarsagen hertil hoved- 

 sagelig er de højst forskellige Naturforhold. Men samtidig vil 

 det dog ogsaa træde tj'deligt frem, at en væsentlig Betingelse for 



