II 



er skrevet om denne Gren af Ornithologien, naar man betænker, 

 hvor ivrigt Ægstudiet er drevet, hvor mange baade ahnindelige og 

 Specialværker der findes af oologisk Indhold. I de senere Aar er 

 Redestudier kommen noget mere til Ære ved den ivrige Anvendelse 

 af Fotografien i Ornithologiens Tjeneste. 



Man undrer sig ogsaa over, saa faa Mennesker, der giver sig af 

 med at samle paa Reder, i Forhold til dem, der samler paa Æg og 

 Fugleskind. Det lønner sig i høj Grad at iagttage Fuglenes Rede- 

 bygning; man lærer derigennem Fuglens Sjæl at kende. Vil man 

 danne sig en Mening om en Fugls Aandsevner, dens Flid og Virke- 

 lyst, saa gaar man ikke meget fejl ved at studere dens Redebygning. 

 Reden er Fuglens Hjem, og i Opførelsen og Udstyrelsen af det yder 

 enhver Fugl sit bedste; selv om Hjemmet kun bruges i kort Tid, 

 lægges der dog ikke mindre Flid og Kunstfærdighed ind i Byg- 

 ningen af det. 



Nu vil jeg ingenlunde opfordre nogen til at samle paa Fugle- 

 reder saa lidt som paa andre ornithologiske Genstande, men derfor 

 kan jeg jo nok nævne et Par Ord om, hvad der er at tage i Agt, 

 naar man overhovedet samler. Først gælder det jo om at finde Re- 

 derne, og der kan Øvelsen, som De alle ved, gøre forbausende 

 Ting, derpaa at transportere dem hjem, og endelig at opbevare 

 dem. En almindelig Dagligstue er ikke god at opbevare Reder i. 

 Medens selv en ret stor Ægsamling kan rummes i et Skab af beskedne 

 Dimensioner, gaar det jo ikke saaledes med en Redesamling. Et 

 Kuld Ørneæg kan ligge i en lille Æske, hvorimod en Ørnerede 

 kan indeholde adskillige Vognlæs Grene og Kviste. Har man nu 

 faaet fat i Rederne og lykkelig faaet dem transporteret hjem, saa 

 gælder det ogsaa om at bevare dem. Materialet er tidt skrøbe- 

 ligt , og de er meget tilbøjelige til at falde fra hinanden. De fleste 

 af de Reder, jeg foreviser Dem her iaften, er syet sammen med 

 Bast paa kryds og tværs, for at de overhovedet kan holde sammen. 

 Reder er jo et ypperligt Gemmested for al Slags Smaadj'r, der kan 

 ødelægge og fortære dem. saa at det let kan hænde, naar man 

 kommer og vil se til sin Redesamling, at man kun finder en Bunke 

 Støv. Selv har jeg konserveret mine Reder saaledes, at jeg har haft 

 dém i Desinfektionsovn for at faa dræbt alle Dyr og Æg i dem, og 

 bagefter har jeg stillet dem hen med Naftalin. Man faar selvfølgelig 

 Rederne smukkest, naar Fuglene lige har bygget dem; den Rede, 

 hvori der først er udruget Unger, er naturligvis aldrig saa køn som 

 den friske Rede; den er nedligget af den rugende Hun, og trampet 

 af de store Unger; de Reder, jeg har at vise dem i Aften, er saa 

 at sige alle saadanne, hvor der har været ruget, idet jeg aldrig har 

 taget friske Reder, uden naar de var forladte. 



De Steder, hvor Fuglene anbringer deres Reder, er utallige, saa 

 at der bortset fra det aabne Hav og den evige Is næppe findes 

 noget Sted, hvor ikke en eller flere Arter bygger Rede. De Hensyn, 

 hvorefter Rederne anbringes, er, at der er rigelig Adgang til Føde i 

 Nærheden, og at Reden er beskyttet, saa godt det lader sig gøre, 



