128 



DR. GF^ESCHIK JENO 



azonban már 

 telenítés. 



A metszeteket 



1. rajz. A sárgafejű királyka száj - 

 garatpadja, a = orbitális rés, b = 

 orbitális mező, c = vomerpárna, 

 d ---'- határléc, e = a. gianduia pa- 

 latino-inaxillaris nyilasai, /=az 

 antrum tubarum nyilasa. Nagyí- 

 tás 6. 2/3-ra kisebbítve. 

 Abb. 1. Dach der Mund-Schlund- 

 kopfhöhle des gelbköpfigen Gold- 

 hähnchens. í7 = Orbitalspalt, b ^ 

 Orbitalfcld, c = Vomerpolster, 

 d == Grenzleiste, e — Mündung 

 der Gl. palatino-niaxillaris, / = 

 Öffnung des Antrum tubaruin. 

 Vergr. 6. Reduz. auf 2/3. 



verébnagyságú madaraknál szükséges a külön mész- 



főleg Azokarmin B-MALLORv-val HFiDf:NHAiN M. 

 szerint festettem. Ez az új előírás határozottan 

 jobb az eredeti Mal lory- festésnél. Előbb, az 

 eredeti MALLORV-festés alkalmazásánál több 

 finom készítményem ment tönkre a Fuchsin 

 S-nek a neutrális kanadabalzsamban való meg- 

 fakulása következtében. A HhiDiNHAiN-féle 

 módosítás erősebben fest és tartós. Ha bele- 

 dolgoztuk magunkat technikájába, nagyon 

 finom dolgok mutathatók ki általa. Ezenkívül 

 még HEiDENHAiN-féle vashaematoxylinnal és 

 Dp.LAFiELD-féle haematoxylinnal is festettem 

 metszeteket. Utána Kongocorinth G-t vagy 

 Benzolichtbordeaux-t használtam. A rugalmas 



. Q rostokat WEiGERT-féle Resorcinfuchsinnel tün- 

 tettem föl. 



I. 

 A száj -garatüreg. 



A száj padon (1. rajz) az orbitális rés 

 elül keskeny, hátrafelé szélesebb. Két oldalt a 

 choanamező (Oöppert 1903) vagy helyeseb- 

 ben az orbitális mező határolja, mely az orbi- 

 tális redők ventralis felülelének felel meg. 

 Ezen a mezőn számos szemölcs van, melyek 

 azonban nem rendezkednek harántsorokba, 

 mint a tyúkon. Az orbitális rés szélén, külö- 

 nösen az elülső részen ezek a szemölcsök sok- 

 kal nagyobbak. Elül a vomerpárna vastagabb, 

 majd vékonyabb ék gyanánt nyúlik az orbitális 

 mélyedésbe. Az orbitális mezőt oldalt az ú. n. 

 határlécek határolják, melyek a rés szűkebb 

 részének a környékén jól fejlettek, hátrább 

 azonban a mező széleibe vesznek. A határ- 

 lécek elül nagyobb szakaszon kerekded mélye- 



dést fognak közre, mely fölött az orrkagylók 

 fekszenek, azután iiegybcn futnak össze. Mirigynyilásokat más madaraktól 

 eltérően a királyka orbitális mezején sem szabad szemmel, sem nagyító- 

 val nem veszünk észre. 



