A SÁRQAFf-;jŰ KIRÁL^■KA TAPI ÁLÓCSATORNÁJA ÉS FELSŐ GÉGEFÖJF 129 



Hátrafelé az orbitális mélyedés ellaposodik és nemsokára már a 

 garatpadon finom szemölcsökkel határolt hosszúkás nyilast látunk: az 

 antrum tubarum nyilasát, melyet oldalt a garatredők határolnak. 



A száj fenekén (2. rajz) a hosszúkás, elül keskeny, hátul széle- 

 sebb és oldalt bemélyedt nyelvet találjuk. A két nyelvszárny erősebb 

 szarúfogban végződik, oldalt gyengébb fogacskák van- 

 nak, még apróbbak a hátsó nyelvöblöt szegélyezik. 

 A nyelvhát meglehetős sima felületű, csak az oldali 

 bemélyedések előtt és a két szárny között horpadt be 

 kissé a közepe. A nyelv alsó fölülete lekerekített, úgy 

 hogy az oldalak nem tűnnek elő különösebben, csak 

 az éles szél, ahol a felső és alsó fölület egymással 

 érintkezik. Elülső részén és az oldalszéleken finom 

 szarúrostok bújnak elő, melyek a nyelv alsó fölületét 

 borító szarúhártya folytatásai. A nyelv gyökere jól 

 látható kiemelkedés, mely elül a két nyelvs/árny végen 

 lévő erős szarúfogak közötti teret kitölti, hátrafelé 

 kissé szélesbedik. Mellette néhány redő található a 

 száj fenekén. A gége dombjáról a II. részben emlék- 

 szem meg. 



A nyelvváz (3. rajz) áll a rövid, lapos nyelv- 

 csonttestből (basihyale), mely elül, a nyelvmag és 

 hátul a nyelvcsontszarv izületénél kissé szélesebb. Elül 

 lekerekített hegyben végződik, melynek külső széle 

 porcos. A nyél (urohyale) a nyelvcsonttestével szilár- 

 dan összefügg. Lapos, hátul szélesebb csont porcos "eke. a = nyelv, b = 



véggel. A nyelvmag (os entoglossum)i két oldalsó "erés^^ír é^edomt 



félből áll. Elülső végei egy darabig egymás mellett szemölcsei. Nagyítás 



fekszenek, hátrafelé azonban elválnak és az Ízület előtt í>- ^/3-ra kisebbítve. 



egy háromszög alakú teret fognak be. Az ízülettől Abb.2. Boden derMund- 



hátra két, a nyelvcsonttestével párhuzamosan haladó g^bköpHgelf^'^Goid! 



porcos hegyben végződnek. Egy páratlan porcos rész, Hähnchens, a =Zunge, 

 mely pl. a háziverébben az elülső végeket egymással 

 összeköti, a királykában hiányzik. A nyelvmag elülső 

 végei itt finom fonalakban folytatódnak, melyekkel a 



2. rajz. A sárgafejű 

 királyka száj-garatfe- 



6 = Zungengrund, c = 



Kehlspa'.t, í/ = Papillen 



des Kehlhügcls.Vergr. 



0. Reduz. auf -h. 



' Kallius (1905) a kacsa és a házi veréb nyelvfejlődésének tanulmányozása köz- 

 ben arra mutatott rá, hogy az eddigi felfogás, mely az os entoglossumot a 2. visceralis 

 ívből származtatta, helytelen. A két fél a tuberculum impar kerületében önálló porc- 

 részként keletkezik, melyeket ennélfogva paraglossalia névvel jelöl, viszont a basihyale 

 (copula) mellső folytatását entoglossumnak nevezi. Magam LEiBER-hez (1907) csatlakozom 

 és nem követem KALLiust az új elnevezésben. Az os entoglossum alaktani fogalom és 

 régi név. Ha nevét a nyelvváz egy másik csontjára átvisszük, ezáltal csak zavart okozunk. 



Aquila. ^ 



