A SÁRGAFEJŰ KIRÁLYKA TÁPI.ÁLÓCSATORNÁJA ÉS FELSŐ OÉGEFŐJE 131 



sejtközötti hidakon át a fölület felé. A hátrafelé néző fölületi szemölcsö- 

 ket itt, valamint a száj-garatüreg egyéb helyein stratum granulosum-os 

 többrétegű laposhám borítja, melynek szélső részei elszarusodtak. A sze- 

 mölcsök magva finom szövésű kötőszövet hajszálerekkel. Ízlelő bimbók 

 nincsenek ezeken a szemölcsökön, ezek tisztán mechanikus szemölcsök. 

 A propria az orbitális mezőn alig képez szemölcsöket. 



Az orbitális mélyedést elül még gyenge többrétegű laposhám 

 borítja, mely azonban a choana-járatok beszájadzási helyén nyálkasejtek- 

 ben folytatódik. Az átmenet a két hám között úgy történik, hogy az 

 első nyálkasejtek a többrétegű hám felső részén ülnek. A nyálkasejtekhez 

 azután a choanajáratokban többsoros csillangós hám csatlakozik. Némely 

 helyen, különösen ahol a nyálkasejtek tele voltak váladékkal, azonban 

 csak egysoros hámot találtam. A vomerpárna többrétegű hámja szintén 

 ebben a többsoros hámban folytatódik. A choanajáratokban egyszerű 

 bogyó- és zsákszerű mirigyek vannak csupa nyálkasejttel bélelve. 

 A járatok mögött az orbitális mélyedést egy darabig még a járatok- 

 hoz hasonló többsoros hám borítja, mirigyekkel. Az orbitális mélye- 

 désnek a choanákkal szomszédos részeit Aulmann (1909) parachoanalis 

 zoná-nak nevezi, ez, mint láttuk, szövettanilag is különbözik az orbitális 

 mélyedés többi részeitől. A mélyedés tetején többsoros csillangó nélküli 

 hámot találtam, mely nagyon hasonlít a typikus rétegzett hámhoz. Közötte 

 néhány nyálkasejt is van. Ezenkívül még rövid mirigyzacskók is előfor- 

 dulnak (5. rajz), melyek fölépítésükben a lejebb ismertetett glandulae 

 sphenopterygoideae-hez hasonlítanak. Az orbitális mélyedés hátsó szaka- 

 szában több ilyen zacskó van. E mirigyek nyilasai mellett a mélyedés 

 tetejét többrétegű laposhám borítja. Az orbitális rés felé a bogyószerű 

 egyszerű mirigyek és a még egy darabig az oldalakon található nyálka- 

 sejtek a hátsó szakaszban eltűnnek. Az orbitális rés végső szakaszát ismét 

 többrétegű laposhám borítja. 



A garatredőket az antrum tubarum két oldalán erősebb hám fedi. 

 A szájzúg hámja jól fejlett, a széleken erősen el van szarusodva. 

 A száj fenekén a nyelv alatt a hám erősen fejlett, de csak a szabad 

 széleken elszarusodott. A propria erős szemölcsöket képez, melyekben 

 hajszáledények, alattuk pedig nagyobb edények is vannak. A többrétegű 

 laposhám felső sejtrétegei a nyelv alatt, valamint az egész száj-garat- 

 üregben folytonos kopásnak vannak alávetve. A nyelv odafüződési helyé- 

 nek közelében a hám gyengébb, a propria szemölcsei eltűnnek, csak a 

 nyelv melletti redőkben találhatók jól fejlett szemölcsök. 



A nyelv hátán a hám sokkal erősebb, mint alsó fölületcn. El- 

 szarusodott rétegek főleg az utóbbin vannak erősen elszar.usodott hártya 

 alakjában (9. rajz), mely elül a nyelv hegyén és az oldalszéleken szaru- 

 rostok alakjában válik láthatóvá. Nem messze attól a helytől, ahol a 



9* 



