134 



DR. GRESCHIK JENO 



a csövet. A sejtek MAi.LORY-val erősen pirosra festődnek, nyálkának 

 nyomát sem találjuk bennük. A nagy kerek mag rendesen a sejtek 

 közepén fekszik. A vomerpárna közelében a cső keskenyebb és ott, ahol 

 az orbitális rés szélesebbé válik, teljesen megváltozik. Itt ugyanis 

 harántmetszeteken többé-kevésbbé sugarasan álló redőket lá- 



/tunk a cső belsejébe nyúlni. Hátrább több, 3— 'A lebeny tűnik 

 elő egy harántsorban, melynek mindegyikében szintén sugara- 

 san álló redők vannak. (5. rajz.) Első pillanatra azt hinnők, 

 hogy ezek a lebenyek a szerzők glandulae palatinae media- 

 leseinek felelnek meg. Azonban meggyőződünk arról, hogy 

 a lebenyek nem nyílnak külön-külön az orbitális mezőre, 

 hanem az említett csővel összefüggnek, váladékukat ez a 

 cső vezeti ki. (6. rajz.) Ilyenféle mirigyről eddig, úgy látszik, 

 nem igen tudtak. Bathlli és Giacomini (1891) említenek 

 ugyan egy mirigyet a rigóból, mely azonban hátul a glan- 

 dulae palatinae mediales közé keveredik. Hölting (1912) 

 hasonló mirigyet említ a zöld harkályból, de ez az orbi- 

 tális mélyedésben fekszik. Itt a királykánál a glandulae pala- 

 tinae mediales tulajdonképen nincsenek is kifejlődve. Ott^ 

 ahol pl. a tyúkban leírták őket, a királykában a fenti mirigy 

 lebenyeit találjuk. Csak az utolsó lebeny fölött találtam egyes 

 0. rajz. A <^ian- egyszerűen elágazott mirigyeket, melyek a glandulae palatinae 

 duia paladino- mediales-hez számíthatók, e mögött' már a garatredők glan- 

 maxiiiaris a (jujae sphenopterygoideac lépnek föl. Hasonló mirigyet a 

 hártyájának ki- feketerigóból is ismerek. Néhány napos példányt megvizsgálva 

 fordítása után, Ugyanis makroszkopikusan szintén ilyen lefutású mirigyre 

 dorsaiis oida- akadtam azzal a különbséggel, hogy az orbitális rés mellett 

 az elülső részben külön nyiló zacskók is előfordulnak. 



Az említett kiemelkedések tömlőalakú, végükön leg- 

 ömbölyített váladékcsöveket zárnak körül (tábla 1. rajz), 

 melyekben erősen acidophilos hengeres hámsejtek vannak. 

 Wendung der A Sejtek magassága 78 — 97 |jl, szélessége 5*8 ji, alacsonyabb, 

 Mimddach- szinte köbalakú sejtek is előfordulnak. A mag gömbölyű és 

 a sejtek közepén fekszik. A sejtek mindenütt egyformák. 



Nagyítva. 

 Abb. 6. Die 

 Glandula pa- 

 latino-maxilla- 

 ris, nach Uin 



Schleimhaut, 

 dorsal betrach- 



tct.vcrgrösserf. legfeljebb a redők csúcsán valamivel szélesebbek. Készítmé- 

 nyeimben a sejteket apró köztesterek választották el egymás- 

 tól. Ezek a sejtek igen különösek, némileg a serosus mirigysejtekhez ha- 

 sonlítanak, de nem szabad ezeket a kutya és más emlős parotis sejtjeivel 

 összehasonlítani, mint ahogyan ezt Ranvier (1884) a tyúk nyelvmirigy- 

 sejtjeivel tette. Batei.li és Giacomini (1891) is megjegyzik a rigó esetében: 

 cL'epithelio del coletto ò cilindrico ad clementi con protoplasma gra- 

 nuloso, senza alcun indizio di transformazione in elementi secernenti». 



