146 DR. GRESCHIK JENŐ 



képez, melyek rövid, fésüszeru lemezekből állanak elő. Minden lemez 

 alul több ujjszerű pálcikára hasad, melyek alapjukon, lent a bélfalak 

 közelében megvékonyodnak, azaz oldalaik bemélyednek és ezekkel a 

 megvékonyodott falakkal a kryptákat körülzárják. Ezek a krypták, ame- 

 lyeknek a szélén vagy a közepén a LiEBERKÜHX-féle mirigyek nyilnak, 

 alapjuk közepén gyakran fölpúposodnak. Több, 4 nyílást is vettem észre 

 egy-egy kryptában a nagyító alatt. Az egyes lemezek a zeg-zugos vonal 

 bizonyos magasságában egymással összefüggnek, azonkívül az oldalsó 

 szomszédaikkal is harántágak segélyével összekötöttek (a tábla 6. rajza). 

 Ezek az ágak különböző magasságban léphetnek föl, a lemezek felső 

 vége azonban szabadon nyúlik a bél üregébe. A lemezek és ágak oldalai 

 egyenlőtlen fölületűek, mert mindenütt, ahol egy ág kiindul, öböl vagy 

 fülke (a tábla 6. rajzán a) képződik. A tulajdonképeni lemezeken fönt 

 ezek a fülkék két ujjalakú pálcika közötti térnek a folytatásai. Ez a beren- 

 dezés tökéletes módon nagyobbítja a nyálkahártya fölületét. Mikroszkópi 

 érintő hosszmetszeteken ennek következtében szabálytalan rhombusalakú 

 hálószemeket veszünk észre. Alul a krypták átmetszetét kapjuk, a háló- 

 szemek kisebbek, feljebb az elágazásoknak megfelelően a szemek nagy- 

 sága változó. Ha a redők felső részét metszük, akkor hosszmetszeteken 

 az egymástól különvált részeket kapjuk zeg-zugos vonalban. A bél köze- 

 pén áthaladó metszeteken ezek a képződmények bolyhoknak látszanak, 

 melyek el is ágazódhatnak, aszerint mely részeket vágtuk. 



Az ileumban a zeg-zugos redőket képező lemezek hosszabbak, de 

 alacsonyabbak. A végbél felé még alacsonyabbak és halványabbak. A bél 

 eme szerkezete észrevehető különbség nélkül folytatódik azután a vég- 

 bélbe. A kloaka felé az eddigi redőket finom, meglehetős rövid lemezek 

 pótolják, melyek haránt redőkbe rendezkednek. A kis vakbelek belsejé- 

 ben apró kiemelkedések láthatók. 



A duodenum nyálkahártyáját egyrétegű prizmás, ú. n. 

 hengeres hám, jól fejlett pálcikaszegéllyel borítja. A sejtek magassága a 

 duodenum elején a csúcsokon 39 i-i, az oldalakon 234 n, a fülkékben 

 sokkal alacsonyabbak, 117— 15-6 |jl; szélességük SS— 7-8 jx. A mag vagy 

 ovális, hosszanti átmérője 7-8 i^i, vagy kerek, 3 9 |ji, rendesen az alap köze- 

 lében vagy az alapban fekszik. A hámsejteken a pálcikasegély alatt söté- 

 tebb, majd szélesebb világosabb övet különböztethetünk meg, azután a 

 mag és ismét egy sötétebb öv következik. A hengeres sejteken zárólécek 

 vannak, melyek MAI.L()R^■-val is festődnek. A redők hámjában, de nem a 

 LiEBERKÜHN-féle mirigyek hámjában számos coccidium-ot találtam min- 

 denféle fejlődési fokozatban. Vándorsejtek is vannak a hámban. íCehely- 

 sejtek a redők csúcsán ritkák, gyakoribbak az oldalakon, a fülkékben is 

 találnátok. A kryptákban és a LiiBERKrnN-féle mirigyek felső részében 

 a kehelysejlek itt a duodenumban ritkábbak. A mirigyek alsó részében 



