150 DR. GRESCHIK JENÔ 



tanak. A «trachinx» fogalma egyúttal a felnőtt sauropsidák kész gége- 

 dombjára is vonatkozik, mert plastikáj'a nagyon egyszerű formában marad 

 meg.» Schmidt az emlősök pajzsporcát szintén a garatvázhoz tartozónak 

 vallja, még pedig a két egyenlőtlen nagyságú garatgyűrű hátsó tagjához. 



A madarak gégedombján elül Schmidt szerint keskeny gégerés 

 van, melyet alacsony záróajkak határolnak. Ezek a záróajkak vagy egy- 

 szerűek, simák, vagy szemölcsösek. A gégedomb hátsó részén szarú- 

 szemölcsök és gyakran egy középső barázda vagy alacsony taraj van. 

 A gégerés az összehúzódás foka szerint hosszúkásán tojásdad vagy három- 

 szögű. «Sokszor elül folytatása van, mely vagy keskeny sagittalis baráz- 

 dához (Astur nisus), vagy sekély gödörhöz hasonlít, melyet V- alakú 

 redő fog körül». Ezt a háromszögalakú gödröt «előgödörs-nek nevezi. 

 A gégerés ovális vége rendesen szűkebb vagy valamivel tágabb, mint 

 a többi rész. A gégerés szűk, mozgatható zárógaratba vezet, mely 

 szilárd gégeüregbe folytatódik. A zárójárat a gégerés elülső^ végében az 

 előgödörbe megy át. 



Schmidt a madárgégedomb porcos váza és a garatváz vagy nyelv- 

 csont között nem talált oly szoros kapcsolatot, mint az emlősökben. 

 Ezért szerinte a madarakban csak 3 főporc található: egy gyűrűporc és 

 két kannaporc. A ventralisan hatalmasan kifejlődött gyűrűporc nem 

 hasonlítható össze az emlősök két főgégefőporcával, ennélfogva nem 

 nevezhető pajzsgyűrűporcnak. Ez világosan kitűnik a metszetekből, mert 

 a porclemez nem nyúlik a tulajdonképeni garatfalba és nem függ össze 

 garatizmokkal. azt hiszi, hogy a gégeüreg és a légcső között a caudalis 

 határt a madarakban is a gyűrűporc hátsó pereme szabja meg. Csak a 

 gégeüreg hátsó szakaszában nyúlik föl két oldalt egy ág a tető felé és 

 zárul dorsalis gyűrűvé. A két cartilagines arytaenoideae a gyűrűporcon 

 izesülnek. Ezek vékony, oválisán gyengébb, pálcikaszerű darabok, melyek 

 az előgödörig érnek, ahol a ventralis cricoidlemez elülső végéhez ren- 

 desen igen közel fekszenek. Dorsalisan egy-egy vékony nyélszerű porcuk 

 van, mely caudalisan a gyűrűporcig halad anélkül, hogy érintené. Való- 

 színűleg a kannaporcokhoz tartozó másodlagos porcképződmény. 



A sárgafejű királyka felső gégefőjét eddig senki sem vizsgálta, az 

 alsó gégefőt (syrinx) Si;tti:r\vai.i. (1901) irta le. 



A királyka gégedombja orálisan nem határolódik el a nyelv- 

 gyökértől. Oldalt eleinte a nyelvcsontszarvak izomzata emeli föl, de elül 

 a gégerés felé bemélyed. A hátsó szakaszon, különösen ahol a papillák 

 találhatók, a domborulat a legerősebb. Ennek következtében a gégedomb 

 2. rajzunkon a nyelvgyökérléc egyenes folytatásának látszik. A száj- és 

 garatüreg közötti határt a madarakban máig sem állapították meg vég- 



